Неутралност Швајцарске је утврђена у члану 185. Савезног устава:
Савезни савет ће предузети мере за заштиту спољне безбедности, независности и неутралности Швајцарске.
Савезни министарство одбране, DDPS, објашњава како то треба тумачити у четвртом ревидираном издању информативне брошуре:
"Neutral" потиче од латинског "ne uter" – ни један од ова два.
Сила је неутрална ако се не опредељује ни на чију страну у рату.
Међутим, ДДПС се у истом издању противречи и даје себи "значајан простор за маневрисање".
На пример, усвајање економских санкција које су наметнуле УН или други међународни актери –
као што је ЕУ – је у складу са неутралношћу.
У овом случају, међутим, Швајцарска ће морати да заузме страну, на боље или на горе.
То је учинило 28. фебруара 2022. године када је усвојило економске санкције ЕУ против Русије.
ДДПС – или је то био Савезни министарство спољних послова (ФДФА)? – морао је приметити ову противречност.
3. марта 2022. – одмах након усвајања економских санкција против Русије – ФДФА је објавила
нову брошуру под називом "Неутралност Швајцарске".
Претходно четврто ревидирано издање више није доступно.
Нова брошура – која је потпуно редизајнирана – више не садржи фразу "Сила је неутрална ако се не опредељује у рату".
Поред тога, ФДФА је у новој брошури образложила усвајање санкција ЕУ против Русије од стране Савезног већа.
Русија је масовно прекршила основне норме међународног права.
Нова брошура од 3. марта 2022. такође поставља питање како Швајцарска може "најбоље заштитити своје
интересе, истовремено доприносећи глобалној безбедности".
Једна опција би била да Швајцарска заузме јасан став на једној или другој страни у војним сукобима у иностранству.
Швајцарска неутралност се ставља на испит више него икад раније!
На својој првој конференцији за штампу, новоизабрани савезни саветник Мартин Фистер је јасно ставио до
знања да жели да примени флексибилан приступ неутралности.
У јуну 2024. године 87 научника, дипломата и политичара објавило је манифест у којем позивају
Савезни савет да преиспита швајцарску неутралност.
Са њиховом дефиницијом "циљно оријентисане неутралности" било би могуће другачије третирати агресора у односу на жртву у рату.
Биле би дозвољене санкције против агресора, као и подршка земљи која је под нападом.
И било би могуће сарађивати са војним савезима као што је НАТО.
Тренутни пример:
У јануару ове године ЕУ је одобрила учешће Швајцарске у Програму војне мобилности ЕУ–САД.
У будућности ће страним војним возилима, опреми, муницији и оружју, као и војном особљу, бити дозвољено да
прелазе швајцарску територију без "опсежних поступака овлашћивања" – у суштини без ограничења.
Па ево куда води најављена "флексибилност" изабраног члана Савезног већа Фистера.
У случају рата агресије, Швајцарска би требало да буде у могућности да заузме страну и подржи земљу која је под нападом.
Али у рату, да ли су границе између агресора и жртве заиста увек јасно црно-беле, и ко одређује где се те границе налазе?
Чији се мерило користи?
Да ли је заиста могуће узети страну у рату, а да се не сноси одговорност за њега?
И може ли подржавање рата – без обзира на то на чијој страни и у каквом облику – заиста ублажити патње које рат изазива?
Историја нас боље учи.
Прво и најпре, мора се напоменути да је "прва жртва сваког рата истина". Ово се често цитира.
Немачки историчар Кристијан Хардингхаус то саже у својој књизи Kriegspropaganda und Medienmanipulation (Ратна
пропаганда и манипулација медијима) на следећи начин:
Не постоји ниједна земља у историји која током рата није користила пропаганду.
Када су две земље у рату, обе стране увек воде пропаганду.
Ево неколико примера:
Као што је документарни филм "Када амерички председници лажу" показао, ратови које су водиле Сједињене Државе – као што су
они у Вијетнаму, на Косову, у Авганистану и Ираку – увек су били ратови агресије, и ти ратови су увек били оправдани лажима.
Зашто ово још није довело до ниједне санкције против Сједињених Држава?
20. марта 2003. године, коалиција вођена од стране САД напала је Ирак.
Они су то оправдали као неопходни превентивни рат, јер је Ирак наводно поседовао оружје за масовно уништење.
Међутим, нису пронађена никаква оружја за масовно уништење, а тадашњи генерални секретар Уједињених нација
осудио је рат против Ирака као незаконит – што није довело ни до санкција против САД ни до подршке жртви.
Између 24. марта и 10. јуна 1999. године, око 200 авиона НАТО-а бацило је 28.018 експлозивних уређаја на
бившу Југославију – укључујући кластерске бомбе – и 10–15 тона муниције обложене уранијумом.
НАТО је оправдао ваздушне ударе позивајући се на наводну "хуманитарну катастрофу".
Међутим, према неколико извештаја – укључујући и оне Организације за безбедност и сарадњу у Европи (ОБСЕ) – пре почетка
рата није било хуманитарне катастрофе нити етничког чишћења.
Говорећи о "хуманитарној катастрофи", хајде да погледамо руско-украјински рат.
Тренутна дебата о швајцарској неутралности фокусира се првенствено на то да ли би Швајцарска требало да
стане на страну и подржи наводну жртву – Украјину.
Али да ли је ситуација заиста тако црно-бела – Украјина као жртва, а Русија као агресор – или би, као у
сваком рату, могла бити и делимично ствар пропаганде?
Швајцарски историчар и истраживач мира Даниеле Гансер указао је да је немогуће разумети рат у Украјини
без узимања у обзир државног удара из 2014. године.
Гансер је говорио о неуставном и незаконитом свргнућу владе у Кијеву 22. фебруара 2014. године.
У парламенту није постигнут потребан број гласова за покретање поступка опозива актуелног председника Виктора Јануковича.
Раније су непознати снајперисти испалили смртоносне хице на демонстранте и полицијске снаге.
Било је више од 40 жртава.
Вршилац дужности владе председника Јануковича и његова полицијска јединица "Беркут" одмах су оптужени за масакр.
Ово је упркос чињеници да украјинска полиција и специјалне снаге – као што је "Беркут" –
нису користиле силу, како показују видео снимци.
Према Гансеру, овај пуч је био основни узрок рата у Украјини.
Међутим, источни, претежно рускојезични региони Доњецк и Луханск нису признали крвави државни удар у Кијеву
и прогласили су се независним "народним републикама".
Као одговор, нова влада у Кијеву послала је трупе против источних региона, што је довело до грађанског рата.
Напади украјинских трупа на становништво у Донбасу драматично су се повећали од средине фебруара 2022. године –
односно чак и пре него што су руске трупе ушле у регион.
Од 17. фебруара 2022. године па надаље, неутрални посматрачи ОЕБС-а су бројали до 1.400 експлозија дневно.
Каже се да је 100.000 цивила евакуисано у унутрашњост или у Русију ради заштите.
Становници Кримског полуострва који су се после пуча вратили на Крим такође су били брутално узнемиравани
и злостављани од стране убилачких присталица Мајдана.
То је показан документарни филм "Крим – пут кући" на основу различитих изјава сведока.
Према Министарству унутрашњих послова Украјине, у седам аутобуса од осам који су се вратили убијено је седам особа.
Становници Крима су затим почели да формирају одбрамбене јединице и 16. марта 2014. године су планирали званичан
референдум о будућем припајању Крима, у складу са правом на самоопредељење утврђеним међународним правом.
Ово је био једини начин да се спречи даље проливање крви.
Према званичном коначном резултату, 96,77 одсто оних који су гласали било је за придруживање Русији.
Поређење отцепљења Крима и проглашења независности Косова показује да се рат и анексија могу оцењивати по различитим стандардима.
Након рата 1999. године, Косово је стављено под административну власт Уједињених нација и
прогласило је своју независност 27. фебруара 2008. године.
Као резултат рата, друга по величини америчка војна база у Европи – Камп Бондстил – основана је на Косову, са
хиљадама војника стационираних на површини од 386 хектара.
Својом војном присутношћу у стратешки важном региону, САД су обезбедиле контролу над потенцијалним рутама за изградњу
цевовода и комерцијалну експлоатацију природних ресурса.
Нико није говорио о "анексији" и нико није увео санкције Сједињеним Државама.
Међутим, Русија, која је 21. фебруара 2014. послала трупе на Крим да заштити становнике и обезбеди своју
поморску базу у Севастопољу, била је погођена санкцијама.
Једна ствар је јасна: свака зараћена страна користи пропаганду и искориштава свој наратив у своју корист.
Ко може заклети да једна од зараћених страна не сноси никакву одговорност за рат?
Швајцарска би стога била мудро да држи руке по страни и да се не опредељује.
Као што је Kla.TV показала у неколико програма и као што историја показује, ратови и партизанство се једва могу оправдати.
Изнад свега, ратови које су водиле САД или НАТО изазвали су неисказиву патњу са стотинама хиљада жртава и разорним дугорочним
последицама – од Ирака до Либије, од Југославије до Сирије.
Такође треба напоменути да се ратови често искоришћавају од стране треће силе за унапређење њених планова за светску доминацију.
На овај начин становништво се држи у сталном стању "напетости" и "неизвесности" кроз ратове и/или ратну реторику.
Ово иде на руку владама и наоружавајућој индустрији, омогућавајући им да лишавају људе грађанских права
и слобода или да на други начин профитирају од њих.
Можете пронаћи више информација у документарцу НАТО-а.
У овом тренутку, треба укратко напоменути да:
Испоруке оружја једној страни у рату – чак и ако су намењене наводној жртви, као што је Украјина – само иду
у прилог ратним хушкачима и архитектама светске владе.
Ово су људи који седе на вишим спратовима наоружавајућих компанија.
Испоруке оружја покрећу ратну економију, продужавају ратове и спречавају мировне преговоре.
Увек људи трпе, приморани да шаљу своје синове – а сада и своје кћери – на фронт.
Испоруке наоружања доприносе исцрпљивању народа до последњег човека.
Швајцарски држављани су посвећени очувању швајцарске неутралности и спречавању ратне кривице.
На овој позадини, пошто су ратови тешки за оправдање и користе се у политичке сврхе, све више швајцарских грађана
води кампању за очување швајцарске неутралности и спречавање да земља постане суучесница у рату.
Ево три примера:
1. Фрај Швицер – изговара се: "Фри Швајцарци из кантона Швиц" – уложили су приговор на халу за производњу оружја у Унтерибергу
Изводи из саопштења за штампу које је издала Фраје Швајцер интересна група 16. марта 2025:
"У ратним зонама оружје изазива огромне патње и многе невине смрти.
Само неколицина има користи од рата, на пример у виду испорука наоружања.
Немачка компанија Рајнметал снабдева активне зараћене стране.
Сада жели да прошири производњу ратног материјала у Унтерибергу и изгради производни хан. (...)
Швајцарска је имала дугу традицију неутралности и играла важну посредујућу улогу.
Сада је рат ближи него што је био већ дуго времена.
Закон о ратном материјалу је првобитно уведен да би заштитио швајцарску неутралност и спречио извоз оружја у ратна подручја.
Скандалозно је што се извоз оружја сада такође одобрава за ратна подручја.
Њихов удео у коначном производу мора једноставно бити мањи од 50%.
То значи да се до 50% вредности оружја може извозити из Швајцарске у земље које су у рату.
– Ову вредност је лако контролисати подешавањем одговарајућих трансферних цена у оквиру групе.
Савезни савет ставља финансијске интересе изнад неутралности када је реч о извозу оружја.
Лоби за оружје је овде добро обавило посао.
Док човечанство гледа у рушевине, Рајнметал се радује рекордним добицима. (...)
Приговор је намењен да обезбеди да се бриге и безбедносна питања која износи забринута популација схвати озбиљно. (...)
Активности групе Рајнметал су етички неприхватљиве, угрожавају безбедност становника Швица и крше Устав Швајцарске.
Рат није судбина. Рат је избор. Време је да се направи други избор.
"Фрај Швајцер интересна група"
2. федерална народна иницијатива "Очување швајцарске неутралности (Иницијатива о неутралности)"
11. априла 2024. године иницијатива за неутралност је поднета са нешто мање од 130.000 важећих потписа.
27. новембра 2024. Савезни савет је препоручио парламенту да одбаци иницијативу о неутралности без противпредлога.
Иницијатива би озбиљно ограничила сарадњу са војним савезима као што је НАТО.
Швајцарска такође више неће бити у обавези да усваја санкције ЕУ, као што су оне против Русије.
Очекује се да ће иницијатива о неутралности бити стављена на гласање 30. новембра 2025. или 2026. године и гласи овако:
"Савезни устав се мења на следећи начин:
Члан 54а Швајцарска неутралност 1 Швајцарска је неутрална. Њена неутралност је вечна и наоружана.
2 Швајцарска се неће придружити ниједној војној или одбрамбеној алијанси.
Сарадња са таквим савезима предвиђена је само за случајеве директног војног напада на Швајцарску
или за случајеве радњи у припреми таквог напада.
3 Швајцарска неће учествовати у војним сукобима између трећих земаља, нити ће предузимати
невојне принудне мере против зараћених држава.
Ово се не односи на обавезе према Уједињеним нацијама (УН) или на мере за спречавање заобилажења
невојних принудних мера које су увеле друге државе.
4 Швајцарска користи своју вечну неутралност да спречи и реши сукобе и стоји на располагању да делује као посредник.
3. За Швајцарску добрих услуга – основан "Покрет за неутралност"
Из саопштења за штампу од 14. марта 2025:
"За Швајцарску добрих услуга – са тим циљем у виду, 46 посвећених појединаца су у недељу основали подржавајуће
удружење 'Покрета за неутралност', скраћено 'bene'."
Покрет сматра неутралност предусловом мира и директне демократије.
Они који се "усаглашавају" са моћним блоковима или војним савезима постепено се одричу свог суверенитета.
А посебно када је реч о егзистенцијалном питању рата и мира, свака одлука мора бити донета директно демократски. (...)
Покрет не доживљава неутралност као пасивно стајање по страни и профитерство, већ као основу за заговарање међународног права,
забране насиља од стране УН и посредовања између страна у сукобу.
Стога жели да успостави међународну мрежу и такође промовише неутралност као принцип мира у другим земљама.
Такође постоје планови за оснивање међународног савета неутралности који ће коментарисати актуелне сукобе и проблеме
из независне перспективе засноване на међународном праву.
Главни циљ покрета је да освоји гласање о иницијативи за неутралност.
Неутралност је најефикаснија заштита од сукоба и рата; она припада целокупном становништву и стога треба да буде уписана у устав.
Даље информације: bene-schweiz.info
Молимо вас да поделите овај пренос и помогнете у информисању швајцарског народа како би
гласање о иницијативи за неутралност било успешно.
Ово је једини начин да се сачува швајцарска неутралност и спречи ратна кривица!