Schweiz neutralitet är inskriven i artikel 185 i den federala konstitutionen:
"Förbundsrådet ska vidta åtgärder för att värna om Schweiz yttre säkerhet, oberoende och neutralitet."
Det federala försvarsdepartementet (DDPS) förklarar själv hur detta ska tolkas i den fjärde
reviderade utgåvan av en informationsbroschyr:
""Neutral" kommer från latinets "ne uter" - ingen av de två.
En makt är neutral om den inte väljer sida i ett krig."
DDPS säger dock emot sig själv i samma utgåva och ger sig själv "ett betydande manöverutrymme".
Exempelvis är det förenligt med neutralitet att anta ekonomiska sanktioner som införs av FN
eller andra internationella aktörer, t.ex. EU.
I det här fallet kommer dock Schweiz - på gott och ont - att behöva välja sida.
Detta skedde den 28 februari 2022, då man antog EU:s ekonomiska sanktioner mot Ryssland.
DDPS - eller var det Utrikesdepartementet FDFA? - måste ha lagt märke till denna motsägelse.
Den 3 mars 2022 - omedelbart efter antagandet av ekonomiska sanktioner mot Ryssland - publicerade FDFA
en ny broschyr med titeln "Switzerland's neutrality".
Den tidigare fjärde reviderade upplagan är inte längre tillgänglig.
I den nya broschyren - som kommer i ett helt nytt utförande - finns inte längre frasen "En makt
är neutral om den inte tar ställning i ett krig".
I den nya broschyren motiverar EDA också förbundsrådets antagande av EU:s sanktioner mot Ryssland.
Ryssland hade "massivt brutit mot elementära normer i internationell rätt".
Den nya broschyren från den 3 mars 2022 tar också upp frågan om hur Schweiz "på bästa sätt kan skydda sina
intressen och samtidigt bidra till säkerheten i världen".
Ett alternativ skulle vara att Schweiz "tar tydlig ställning för den ena eller andra sidan i militära konflikter utomlands".
Schweiz neutralitet granskas mer än någonsin!
Det nyvalda förbundsrådet Martin Pfister klargjorde redan vid den första presskonferensen
att han vill ge neutraliteten en flexibel form.
I juni 2024 publicerade 87 forskare, diplomater och politiker ett manifest där de uppmanade
förbundsrådet att ompröva den schweiziska neutraliteten.
Med deras definition av "målinriktad neutralitet" skulle det vara möjligt att behandla
angriparen på ett annat sätt än offret i ett krig.
Sanktioner mot angriparen skulle vara tillåtna, liksom bistånd till det angripna landet.
Och det skulle vara möjligt att samarbeta med militära allianser som Nato.
Ett aktuellt exempel på detta:
I januari i år godkände EU Schweiz deltagande i programmet "Military Mobility" mellan EU och USA.
I framtiden kommer utländska arméfordon, materiel, ammunition och vapen samt militär personal att tillåtas
korsa schweiziskt territorium utan "större tillståndsförfaranden" - i praktiken utan gränser.
Så det är här den aviserade "flexibiliteten" hos den valda federala rådgivaren Pfister är på väg.
I händelse av ett angreppskrig bör Schweiz kunna välja sida och stödja det angripna landet.
Men i ett krig, är gränserna mellan angripare och offer verkligen alltid helt svartvita, och vem bestämmer var gränserna går?
Vems måttstock är det som används?
Är det verkligen möjligt att välja sida i ett krig utan att ådra sig krigsskuld?
Och kan stöd till ett krig - oavsett vilket parti och i vilken form - verkligen minska det lidande som orsakas av ett krig?
Historien lär oss bättre.
Först och främst måste det sägas: "Det första offret i ett krig är sanningen." Detta är ofta citerat.
Den tyske historikern Christian Hardinghaus sammanfattar det på följande sätt i sin bok "Kriegspropaganda und
Medienmanipulation" (Krigspropaganda och mediemanipulation):
"Det finns inget land i historien som inte har använt sig av propaganda i krig.
När två länder befinner sig i krig bedriver båda sidor alltid propaganda."
Här följer några exempel:
Som till exempel dokumentärfilmen "When America's Presidents Lie" visade var USA:s krig - till exempel i Vietnam, Kosovo,
Afghanistan eller Irak - å ena sidan alltid anfallskrig, men å andra sidan motiverades dessa krig alltid med en lögn.
Varför har detta ännu inte lett till en enda sanktion mot USA?
Den 20 mars 2003 anföll en "koalition av villiga" under USA:s ledning Irak.
De motiverade detta med att det var ett nödvändigt förebyggande krig, eftersom Irak skulle ha haft massförstörelsevapen.
Inga massförstörelsevapen hittades dock och FN:s dåvarande generalsekreterare fördömde Irakkriget som olagligt - vilket
varken ledde till sanktioner mot USA eller stöd till offret.
Mellan den 24 mars och den 10 juni 1999 fällde cirka 200 av Natos stridsflygplan 28 018 sprängladdningar över f.d. Jugoslavien
- inklusive klusterbomber - och 10-15 ton uranbelagd ammunition.
Nato motiverade flyganfallen med en påstådd "humanitär katastrof".
Enligt flera rapporter - bland annat från Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) - förekom det dock ingen
humanitär katastrof eller etnisk rensning innan kriget började.
På tal om "humanitär katastrof". I det följande kommer vi att ta en titt på det rysk-ukrainska kriget.
I den aktuella schweiziska neutralitetsdebatten är huvudfrågan om Schweiz ska ta parti
för och stödja det påstådda offret - Ukraina.
Men är situationen verkligen så tydlig - Ukraina som offer och Ryssland som angripare - eller kan det, som
i alla krig, också eller delvis handla om propaganda?
Den schweiziske historikern och fredsforskaren Daniele Ganser påpekade att kriget i Ukraina aldrig
skulle kunna förstås om man ignorerade kuppen 2014.
Ganser syftade på det grundlagsstridiga och olagliga störtandet av regeringen i Kiev den 22 februari 2014.
Det antal röster som krävdes i parlamentet för att ställa den sittande presidenten
Viktor Janukovytj inför riksrätt uppnåddes inte.
Tidigare hade okända krypskyttar avlossat dödliga skott mot demonstranter och polisstyrkor.
Mer än 40 personer omkom.
Den sittande regeringen under president Janukovytj och hans polisenhet "Berkut" fick omedelbart skulden för massakern.
Detta trots att den ukrainska polisen och specialförband - som "Berkut" - inte använde våld, vilket videoinspelningar visar.
Enligt Ganser är det denna kupp som är roten till kriget i Ukraina.
De östra, rysktalande majoritetsregionerna Donetsk och Lugansk erkände dock inte den blodiga kuppen i
Kiev och utropade självständiga "folkrepubliker".
Den nya regeringen i Kiev skickade sedan trupper mot de östra regionerna, vilket ledde till inbördeskrig.
De ukrainska truppernas attacker mot befolkningen i Donbass ökade dramatiskt från mitten av februari
2022 - dvs. redan innan de ryska trupperna invaderade.
OSSE:s neutrala observatörer räknade till uppemot 1.400 explosioner per dag från den 17 februari 2022.
100.000 civila uppges ha evakuerats till inlandet eller till Ryssland för att få skydd.
Invånare på Krimhalvön som återvände till Krim efter kuppen utsattes också för grymma
trakasserier och övergrepp av mordiska Maidan-anhängare.
Detta visades i dokumentärfilmen "Crimea - the way home" på grundval av olika vittnesmål.
Enligt det ukrainska inrikesministeriet dödades sju personer från de åtta bussar som återvände.
Som en följd av detta började invånarna på Krim att bilda försvarsenheter och planerade en officiell omröstning om
Krims fortsatta tillhörighet den 16 mars 2014 - i enlighet med den folkrättsliga rätten till självbestämmande.
Detta var det enda sättet att förhindra ytterligare blodspillan.
Enligt det officiella slutresultatet var 96,77 procent av väljarna för en anslutning till Ryssland.
En jämförelse mellan Krims utbrytning och Kosovos självständighetsförklaring visar att ett fall av krig
eller annektering kan bedömas med dubbla måttstockar.
Kosovo ställdes under FN:s administrativa överhöghet efter kriget 1999 och utropade sin självständighet den 27 februari 2008.
Som ett resultat av kriget etablerades den näst största amerikanska militärbasen i Europa - Camp Bondsteel - i
Kosovo med tusentals soldater på en yta av 386 hektar.
Genom att upprätthålla en militär närvaro i en strategiskt viktig region säkrade USA kontrollen över potentiella pipelinerutter
och den kommersiella exploateringen av naturresurser.
Ingen talade om en "annektering" och ingen införde sanktioner mot USA.
Ryssland, som skickade trupper till Krim den 21 februari 2014 för att skydda invånarna och säkra sin
flottbas i Sevastopol, var dock föremål för sanktioner.
En sak är klar, alla stridande parter använder propaganda och använder sin berättelse till sin fördel.
Vem kan påstå att en av de stridande parterna inte är medskyldig till ett krig?
Schweiz gör därför klokt i att hålla fingrarna borta och inte ta ställning.
Som Kla.TV har visat i flera program och historieserier kan krig och partiövertaganden knappast rättfärdigas.
I synnerhet de USA- och NATO-ledda krigen har orsakat outsägligt lidande med hundratusentals offer och förödande långsiktiga
effekter - från Irak till Libyen, från Jugoslavien till Syrien.
Det bör också noteras att krig ofta instrumentaliseras av en tredje makt för att främja dess planer på världsherravälde.
På så sätt hålls befolkningen under ständig "spänning" och "osäkerhet" genom krig och/eller krigsretorik.
Detta spelar regeringar och försvarsindustrin i händerna när det gäller att beröva människor deras medborgerliga
fri- och rättigheter eller på annat sätt göra vinst.
Läs mer i NATO:s dokumentärfilm.
Vid denna punkt bör det kort noteras:
Att leverera vapen till en krigförande part - även om de är avsedda för den förmodade offerparten, som
Ukraina - spelar bara krigsivrarna och skaparna av en världsdominerande regering i händerna.
Det är dessa personer som sitter i försvarsbolagens högsta ledning.
Vapenleveranser göder krigsekonomin, förlänger krig och förhindrar fredsförhandlingar.
Det är alltid folket som drabbas, som tvingas skicka sina söner - och på senare tid döttrar - till fronten.
Vapenleveranser hjälper till att förblöda folket till sista man.
Schweizarna är fast beslutna att bevara Schweiz neutralitet och förhindra krigsskuld
Med tanke på att krig knappast kan rättfärdigas och instrumentaliseras, kämpar allt fler schweizare för att
bevara den schweiziska neutraliteten och förhindra krigsskuld.
Här är tre exempel:
1st Frye Schwyzer - dvs. fria schweizare i kantonen Schwyz - lämnar in en invändning
mot produktionshallen för vapen i Unteriberg
Utdrag ur pressmeddelandet från "Interessengemeinschaft Frye Schwyzer" av den 16 mars 2025:
"I krigszoner orsakar vapen ett enormt lidande och många oskyldiga dödsfall.
Endast ett fåtal tjänar på kriget, t.ex. i form av vapenleveranser.
Det tyska företaget Rheinmetall levererar till aktiva krigförande parter.
Nu vill man utöka tillverkningen av krigsmaterial i Unteriberg och etablera en produktionshall. (...)
Schweiz hade en lång tradition av neutralitet och en viktig medlande roll.
Nu är kriget närmare än det varit på länge.
Lagen om krigsmaterial infördes ursprungligen för att skydda den schweiziska
neutraliteten och förhindra vapenexport till krigszoner.
Det är en skandal att vapenexport nu också tillåts till krigszoner.
Deras andel av slutprodukten får inte understiga 50 %.
Detta innebär att upp till 50 % av ett vapens värde får exporteras från Schweiz till krigförande länder.
- Detta värde kan enkelt kontrolleras med lämpliga internpriser inom koncernen.
Förbundsrådet prioriterar ekonomiska intressen framför neutralitet när det gäller vapenexport.
Vapenlobbyn har gjort ett bra jobb här.
Medan mänskligheten tittar på ruinerna firar Rheinmetall rekordvinster. (...)
Invändningen är avsedd att säkerställa att den oroliga befolkningens förfrågningar
och säkerhetsproblem tas på allvar (...)
Rheinmetallkoncernens verksamhet är etiskt oacceptabel, äventyrar Schwyzbornas säkerhet
och strider mot den schweiziska grundlagen.
Krig är inte ett öde. Krig är ett beslut. Det är dags att fatta ett annat.
"Frye Schwyzers intressegemenskap"
2:a federala folkinitiativet "Bevarande av Schweiz neutralitet (neutralitetsinitiativ)"
Den 11 april 2024 lämnades neutralitetsinitiativet in med nästan 130.000 giltiga underskrifter.
Den 27 november 2024 rekommenderade förbundsrådet att riksdagen skulle förkasta neutralitetsinitiativet utan något motförslag.
Initiativet skulle kraftigt begränsa samarbetet med militärallianser som NATO.
Schweiz bör inte heller längre anta EU:s sanktioner, t.ex. mot Ryssland.
Neutralitetsinitiativet väntas gå till omröstning den 30 november 2025 eller 2026 och har följande lydelse:
"Den federala konstitutionen ändras på följande sätt:
Art. 54a Schweiz neutralitet 1 Schweiz är neutralt. Dess neutralitet ska vara evig och väpnad.
2 Schweiz är inte medlem i någon militär- eller försvarsallians.
Samarbete med sådana allianser förbehålls i händelse av ett direkt militärt angrepp på Schweiz eller i
händelse av åtgärder för att förbereda ett sådant angrepp.
3 Schweiz deltar inte i militära konflikter mellan tredje länder och vidtar inga
icke-militära tvångsåtgärder mot krigförande stater.
Förbehåll gäller för förpliktelser gentemot Förenta nationerna (FN) och åtgärder för att förhindra att
andra stater kringgår icke-militära tvångsåtgärder.
4 Schweiz använder sin permanenta neutralitet för att förebygga och lösa konflikter och står till förfogande som medlare."
3. För ett Schweiz av goda krafter - "Rörelsen för neutralitet" grundad
Från ett pressmeddelande till media daterat den 14 mars 2025:
"För ett Schweiz med goda kontor - med detta mål i åtanke grundade 46 engagerade personer i söndags stödorganisationen
för "Rörelsen för neutralitet", förkortat "bene".
Rörelsen ser neutralitet som en förutsättning för fred och direkt demokrati.
För de som "närmar sig" maktblock eller militärallianser ger upp sin suveränitet bit för bit.
Och det är just i den existentiella frågan om krig och fred som varje beslut måste fattas genom direktdemokrati. (...)
Rörelsen ser inte neutralitet som ett passivt avståndstagande och förhandlande, utan som grunden för ett
engagemang för internationell rätt, FN:s förbud mot våldsanvändning och medling mellan stridande parter.
Därför vill man bygga upp ett internationellt nätverk och även verka för neutralitet som fredsprincip i andra länder.
Man planerar också att bilda ett internationellt neutralitetsråd som ska kommentera aktuella konflikter
och problem ur ett oberoende folkrättsligt perspektiv.
Rörelsens primära mål är att vinna omröstningen om neutralitetsinitiativet.
Neutralitet är det mest effektiva skyddet mot konflikter och krig, det tillhör hela nationen och därmed också grundlagen.
Ytterligare information: bene-schweiz.info"
Sprid budskapet om detta program och hjälp till att informera det schweiziska folket så att
omröstningen om neutralitetsinitiativet vinns.
Detta är det enda sättet att bevara den schweiziska neutraliteten och förhindra krigsskuld!