Kla.TV: Dr Haug, hvala vam puno što ste danas odvojili vrijeme da razgovarate s nama.
Vi ste autor knjige Das Deutsche Reich 1871 bis heute (Njemačko Carstvo od 1871. do danas). Do danas?
Dr Haug, postoji znatna kontroverza oko tvrdnje da Savezna Republika Njemačka nije država, da ima samo Osnovni
zakon, ali ne i ustav, da nema mirovni ugovor, da nema definirane državne granice i da nije suverena.
Nijemci su također bezdržavljani.
Kao glas koji se protivi prevladavajućoj naraciji, molimo vas da gledaocima ukratko i jasno objasnite svoje viđenje o tome šta za
vas znači nastavak postojanja Njemačkog Rajha i kakve veze ove kontroverzne, često raspravljane teme imaju s
nastavkom postojanja Njemačkog Rajha, prema vašem razumijevanju.
Matthes Haug: Prije svega, hvala vam puno na pozivu, gospodine Matten.
Da, napisao sam knjigu "Od 1871. do danas", jer je Njemačko Carstvo osnovano 1871. godine u Zrcalnoj
dvorani u Versaju pod vodstvom Bismarcka i cara Vilhelma I.
Bilo je akreditovano, priznato od 46 država čiji su predstavnici bili prisutni i priznali su ga, Njemačko Carstvo.
I ovo Njemačko Carstvo nikada nije raspušteno.
Uopće se ne bi mogla raspustiti, jer bi to zahtijevalo zakone koji su također utvrđeni u Ustavu iz 1871. godine,
propise o tome kako se, na primjer, može raspustiti ustav.
Ovaj ustav nikada nije raspušten.
Zatim je bio Prvi svjetski rat, a nakon toga, zapravo, samo primirje.
Nikada nije bilo istinskog mirovnog sporazuma. Versajski sporazum nije bio mirovni sporazum.
Dakle, to je bila samo primirje. I tako Njemačko Carstvo i danas postoji.
Ne miješati sa Trećim rajhom. Često se brkaju. Treći rajh i Njemačko carstvo iz 1871. nemaju nikakve veze jedno s drugim.
Naprotiv, može se isključivo pratiti do ovog carstva, koje neosramoćeno postoji sve do danas.
Kla.TV: Po vašem mišljenju, koje mogućnosti i posljedice proizlaze iz činjenice da Njemački Rajh i danas postoji?
Postoje li neke posebne prilike za građane u oblikovanju budućnosti?
MH: Postoje vrlo dobre šanse. I sa čisto pravnog stanovišta, ovo nije moje mišljenje, već pravna činjenica.
Dakle, sa čisto pravnog stanovišta, Ustav iz 1871. godine također se primjenjuje.
Jer je ovo Njemačko Carstvo i danas, u principu, još uvijek u ratnom stanju. Samo je u stanju primirja, to jest.
I samo ova Njemačka carina može ponovo potpisati mirovni ugovor.
Savezna Republika tada čak nije ni postojala.
Strogo govoreći, osnovana je tek 3. januara 1950. godine, nakon što je Britancima poslano konačno pismo odobrenja.
Dakle, čovjek bi pomislio da je osnovana 1949. godine.
Sve sam ovo vrlo temeljito istražio i vrlo tačno predstavio.
Zanima me samo činjenice, ništa drugo. U tom pogledu sam dovoljno naučnik.
I tako Savezna Republika nije osnovana sve do 3. januara 1950. godine.
Stoga je nemoguće potpisati mirovni sporazum, jer Savezna Republika Njemačka nikada nije bila ratna strana u ratu.
I mirovni sporazum mora nužno uslijediti nakon rata.
A ovo zahtijeva legitimne predstavnike Njemačkog Rajha.
Kla.TV: A ovi legitimni predstavnici čak nisu ni bili prisutni na ovim mirovnim pregovorima.
Postoji takozvani sporazum 2 plus 4. Je li sve bilo uzalud, kako kažu?
MH: Na njemačkom, "Für den Katz" ne znači "za mačku".
Pa, to je zasebno pitanje.
Predstavnici mirovnog sporazuma nikada nisu bili prisutni.
To bi bio car Vilim I ili II.
Prvog je potom naslijedio William II.
Tako da je to mogao biti legitimni predstavnik.
Međutim, on je potom otišao u egzil, pa više nije bio ovdje i dostupan.
A Weimarska Republika je jednostavno proglašena suprotno važećem ustavu iz 1871. godine. To nije
moguće prema međunarodnom pravu i ustavnom pravu.
To znači da nije bilo legitimnog predstavnika Njemačkog Carstva iz 1871. godine.
To su bili proizvoljni političari i ljudi koji uopće nisu imali ovlasti potpisati
mirovni sporazum za Njemačko Carstvo 1871. godine.
Zatim su o tome raspravljali, a sada ćemo napraviti kratku skretnicu, Ugovor dvije plus četiri.
Strogo govoreći, to se naziva Sporazum četiri plus dva. Tako ga nazivaju Saveznici.
Dakle, četiri saveznika, Sovjetski Savez, Engleska, Francuska i SAD, te FRG, Savezna Republika Njemačka i DDR.
Oni su trebali uspostaviti ujedinjenu Njemačku prema ovom sporazumu. To bi bilo ratificabilno.
U tom smislu, ujedinjena Njemačka nikada nije uspostavljena.
Za ujedinjenu Njemačku znači čitavu Njemačku kakva je bila 1871. godine.
To je potpuno jedinstvo.
Njemačka je podijeljena na tri dijela nakon Drugog svjetskog rata.
Savezna Republika Njemačka, tada Njemačka Demokratska Republika, odnosno Središnja Njemačka, da budemo precizni.
I teritorije pod upravom Istočne Njemačke preko Poljske.
I ništa se u tom pogledu do danas nije promijenilo.
Ujedinjena Njemačka stoga ne bi mogla biti stvorena od Zapadne Njemačke samo jednim od
ovih triju dijelova, pa čak ni nekoliko njih.
I tako ljudi uvijek kažu da bi ovaj Sporazum četiri plus dva, Sporazum dva plus četiri, bio kvazimirni sporazum.
Ne postoji takva stvar kao kvazimirni sporazum. Izričito je označen kao mirovni sporazum.
I na kraju, ovaj sporazum nikada nije ratificiran od strane svih ugovornih strana.
Samo preko Rusije. Što je vrlo zanimljivo.
Samo je Rusija ratificirala ovaj sporazum.
A Genscher, tadašnji ministar vanjskih poslova Savezne Republike Njemačke, nije ga ratificirao u skladu s propisima.
Morate ovdje potpisati u cijelosti, što je on i učinio na glavnom ugovoru.
Kad je trebalo ratifikovati, on je samo stavio inicijale. Bez imena, ništa više.
I strogo govoreći, to je suprotno propisima.
I tako ovaj sporazum nikada nije pravno ratificiran. To je ono što je važno.
Kla.TV: Dr Haug, ako sam vas dobro razumio, onda je Ustav iz 1871. godine i danas na snazi.
Ali šta je onda Osnovni zakon? Kakav značaj ima?
MH: Osnovni zakon se temelji na Haaškoj konvenciji. To je međunarodno pravo. Regulira ratno stanje i poslijeratne uvjete.
Kla.TV: Šta znači HLKO? MH: Haagerska konvencija o ratovanju na kopnu.
Da li stanar mora osigurati stanaru ustav?
Da se održi red, disciplina i mir. Tako je definirano.
Zato se naziva Osnovni zakon za Saveznu Republiku Njemačku, a ne Osnovni zakon Savezne Republike Njemačke.
Dakle, to je pravo korisnika prostora. Kratka anegdota.
Moj otac je poznavao Carla Schmidta, suosnivača njemačkog ustava.
Bio je starac u bratstvu mog oca.
Još uvijek pomalo razdragan od svečanosti, otkrio je nekoliko tajni.
I rekao je, znaš, dozvoljeno nam je bilo da dodamo tačke i zareze. Sve ostalo je zapravo bilo unaprijed određeno.
Savezničke sile naravno žele oblikovati ovaj ustav prema vlastitim interesima. To je, naravno, očigledno.
Dakle, to je direktna izjava Carla Schmidta o mom ocu kao svjedoku.
I danas se u članu 120 Osnovnog zakona navodi da savezna vlada plaća troškove okupacije.
To jest, u trenutnoj verziji iz 2025. godine.
To znači da ako neko mora plaćati troškove zauzeća, mi smo naravno također zauzeti.
Nemamo ustav.
Jer, prema kriterijima međunarodnog prava, prava država ima stanovništvo, državne granice, državne institucije i ustav.
Strogo govoreći, Savezna Republika nije ispunila nijedan od ova tri elementa. Nije nacija, jer
su svi njeni građani državljani Njemačkog Reicha.
Oni koji to mogu dokazati putem svog porijekla.
Dakle, sama Savezna Republika nema važeći zakon o državljanstvu.
Nacionalne granice također ne postoje. Jer su nacionalne granice, stvarne nacionalne granice,
formirane od strane Njemačkog Carstva 1871. godine.
I tako je Savezna Republika uspostavljena kao administrativna tvorevina, ekonomska oblast. Od strane okupacione vlasti.
I okupaciona sila nema pravo nametnuti novu državu na nju.
I tako, iz perspektive međunarodnog prava, Njemačko Carstvo iz 1871. ostaje nepromijenjeno.
Kla.TV: Dakle, ako te dobro razumijem, Savezna Republika Njemačka je tek administrativna tvorevina uspostavljena od
strane, recimo, pobjedničkih sila kako bi se održao javni red.
To me dovodi do mog sljedećeg pitanja.
Zato što takozvani provjerivači činjenica često tvrde da država i njene vlasti moraju biti kompanije.
Često se kaže da je Savezna Republika Njemačka društvo s ograničenom odgovornošću ili nešto
slično, korporacija. Kako bi mogla djelovati.
Da ne dođe do gubitka slobode ili državnog suvereniteta povezanog s tim. Da ne bude gubitaka.
Ali kako ti to vidiš? Je li ovo sada, je li ova stvar koju mi u suštini samo, recimo, kompanija, također ima li
ličnu kartu, pokazatelj ove administrativne konstrukcije?
I da mi zapravo nismo prava država, da Savezna Republika Njemačka uopće nije prava država, već samo administrativna jedinica?
Je li to pokazatelj ovoga?
MH: To je zasigurno pokazatelj toga.
Tada, 1990. godine, tokom takozvane reunifikacije, koja se nije dogodila, ministar vanjskih poslova Amerike i ministar vanjskih
poslova Njemačke, odnosno Sovjetskog Saveza, iskoristili su svoje savezničko pravo rezervacije i bez zamjene
izbrisali Osnovni zakon, čime je izbrisan i opseg primjene, član 23, u kojem je to bilo definirano.
Svaki zakon treba definisan opseg primjene.
GDR je imao ustav. I taj je ustav bio odsječen na jednom uglu, kao da se time poništava pasoš.
Ovo znači da od tog trenutka, 18. jula 1990., kada se to dogodilo, ili preciznije 17. jula 1990., na 18.
jula 1990., Savezna Republika Njemačka i Njemačka Demokratska Republika su proglašene nevažećim.
Niko više nije imao suverena ovlaštenja.
Od blagajnika svake stranke nadalje, niko nije imao nikakvu suverenu vlast, nikakvu suverenu vlast da govori u ime
Savezne Republike Njemačke ili Njemačke Demokratske Republike.
I ovo je bilo uskraćeno njemačkom stanovništvu.
I s tim je to u suštini bilo u vakuumu.
Savezna Republika Njemačka više nije bila okupirana u smislu osoblja, jer su savezne sile, naravno Sjedinjene Američke
Države, zapadni saveznički pobjednik, opozvale njene suverene ovlasti. Dakle, u tom smislu više nije bila okupirana.
A Genscher i Kohl su potom registrovali Saveznu Republiku Njemačku kao kompaniju u Delawareu.
A Genscher je izbrisao BRD iz Povelje UN-a i upisao Njemačku.
Također kao kompanija. Registrovani su kao kompanija u Delawareu.
Možete to provjeriti u međunarodnom informacijskom sistemu o kompanijama. Zove se UPIC. Dakle, možete to provjeriti.
I tamo piše: predsjednik Steinmeier Savezne Republike, broj kompanije, adresa kompanije, dakle sve su to
kompanije bez izuzetka, jer je morala registrovati Kohla kao kompaniju, budući da mu je oduzeta ustavna osnova.
Kla.TV: Dr Haug, vraćajući se na ovu ličnu kartu.
Dakle, ako je ova iskaznica identična poslovnoj iskaznici njemačke kompanije Germany Company, zašto je to tako?
MH: Postoje međunarodna pravila koja kažu da smo, u statusu zatvorenika, u principu zatvorenici; do sada smo
zapravo bili u tom statusu, možda s malo više slobode nego što je sada u zatvoru, ali taj status imamo.
Postoje propisi koji nalažu da tim osobama mora biti izdat putni dokument. Lična karta ili putni dokument.
Lična karta podrazumijeva da smo osoblje. Uvijek sam tokom praznika negdje radio, na primjer u Daimleru.
Uvijek sam tokom praznika negdje radio, u Daimleru ili negdje drugdje, i Daimler ti je davao
iskaznicu jer si tamo bio zaposlen tokom tog perioda.
I ovo je upravo isto kao komercijalno preduzeće poznato kao Savezna Republika
Njemačka, koje zatim ljudima izdaje ličnu kartu.
I to jasno implicira da smo mi samo osoblje.
Kla.TV: I stoga također bezdržavan.
MH: I bezdržavni također.
Kla.TV: Dakle, ako sada u Njemačkoj saveznoj republici imamo u suštini samo jednu kompaniju i nemamo pravi ustav, već samo
administrativnu naredbu za održavanje mira i javnog reda, dopustite da to kažem ovako: koje mogućnosti pruža obraćanje
stvarnom Njemačkom Rajhu, stvarnom ustavu, koji je i danas na snazi, za njemački narod ili
njemačke građane? Je li ovo uopće relevantno?
Je li to samo stari, prašnjavi papir ili nam danas ima nešto važno za reći?
MH: To je vrlo važno.
Naravno, vrlo je važno postići stanje mira, kao i stanje rata, putem mirovnog ugovora. To je preduvjet.
Tada bismo, iz perspektive međunarodnog prava, ponovo bili država, priznata država. I ponovo bismo imali prava države,
koja trenutno nemamo u slučaju Savezne Republike Njemačke.
Mi smo zaista bezdržavni, svi Nijemci.
Možda zvuči nevjerovatno, ali je istina.
Onda ćemo ponovo imati ustavna prava i suverenitet prema međunarodnom pravu.
I ova ustav može izgledati staro, iz 1871. godine, i možda pomalo zastarjelo, ali nije.
Bila su velika dostignuća.
I tamo su, na primjer, također razgovarali o tome kakva je bila porezna situacija u Njemačkom Carstvu.
Porez na prodaju iznosio je samo 4%.
Uopće nije bilo poreza na dohodak, samo je postojala mala stopa poreza na dohodak iznad određenog praga.
To znači, da vam dam primjer, ako je PDV samo 4%, uzmimo cijene goriva.
Ako govorimo o današnjim cijenama, imam dizel oko 1,70, pa možete sami izračunati: ako imate samo 4%
PDV-a, onda su cijene goriva naravno potpuno drugačije.
Danas postoji porezna komponenta od otprilike 80 centi, posebno na gorivo, a ja imam pet puta manje
ili znatno manje, pa je cijena goriva oko 70 centi.
Dakle, mislim da je ovo samo jedan primjer koji pokazuje da to zaista nudi velike prednosti za njemačko stanovništvo.
I naravno, radi se i o finansijskim aspektima, to je očigledno.
I tako je u to vrijeme penzioner imao u prosjeku 3.000 eura mjesečno, na primjer, prilikom konverzije u eure.
Mislim da prosječnom penzioneru to ne smeta; neki zapravo imaju više, ali oni su izuzeci.
Ako ovdje možete zaraditi pristojnu penziju, a da ne platite veliki iznos poreza, to je također veliki
problem za nas, ako samo pogledate mnoge sakupljače boca itd.
To ima mnogo prednosti.
Mogli bismo o tome razgovarati još pola sata, o prednostima—zapravo, postoje samo prednosti.
Ali bih samo želio spomenuti ovaj jedan važan aspekt.
Kla.TV: Sad za još jedno pitanje. Dakle, ako je Savezna Republika Njemačka u suštini samo kompanija, da li je
registrovana kao kompanija, komanditno društvo ili šta?
MH: Nije registrovano kao društvo s ograničenom odgovornošću, već samo kao kompanija. Kla.TV: Registrovano je kao kompanija.
A mi imamo samo neku vrstu kućnih pravila, konstrukciju koja jednostavno organizuje naše suživote, ali ne i ustav.
Pa šta je s užasnim državnim dugom s kojim se suočavamo?
Jesu li oni onda zaista relevantni za nas?
Zar to nije stvar kompanije, a ne stvar stanovnika, stvarnih građana Njemačke?
O čemu se radi? Ima li to ikakve veze s tim?
MH: To je vrlo dobro pitanje. Vraćamo se na finansijski sektor.
Nacionalni dug ili dugovi ove trgovačke kompanije ne tiču se Nijemskog Carstva.
Oni jednostavno ne postoje. U principu, oni više ne postoje.
Njemački porezni obveznici moraju plaćati između 10.000 i 15.000 eura godišnje samo na
kamate, i to zbog ove užasne kamatne stope.
Mislim da bi to bilo vrlo korisno za svako domaćinstvo.
I ovi dugovi, naravno, ne tiču se Njemačkog Carstva, jer je Njemačko Carstvo bilo bogato i može
ponovo postati bogato ako se stvari pravilno urede.
Kla.TV: Odlično. Tako je sada. Predsjednik SAD-a Donald Trump i njegova administracija vrlo su
naklonjeni slobodi i samoodređenju evropskih građana.
Najnovije na Minhenškoj sigurnosnoj konferenciji.
Vance se također vrlo snažno zalagao za slobodu medija i sve te stvari, demokratizaciju i tako dalje.
Po vašem mišljenju, koje bi korake Trumpova administracija trebala poduzeti kako bi Njemačkoj i njemačkom narodu
omogućila da postignu sličan mir i mirovni ugovor, te da povrate svoju slobodu i suverenitet i ponovo postanu država?
Dakle, sve ove vrijednosti koje ste očigledno izgubili tokom historije, kao što ste upravo objasnili.
Šta bi Trump morao uraditi?
MH: Dakle, konkretno, legitimni predstavnici Njemačkog Carstva iz 1871. godine, koje bira narod na demokratskim izborima.
Osobno, nisam baš veliki pristalica stranke.
Također možete održati lične izbore, kako biste mogli glasati za osobu koju želite tamo.
I, naravno, saveznici moraju sjesti za stol u svakom slučaju.
Dakle, sva četiri saveznika. Francuska ne igra značajnu ulogu.
Rusija i Amerika prirodno igraju najvažniju ulogu.
I ovdje, naravno, moraju se voditi konkretni pregovori o tome kako se korak po korak vratiti
demokratskom Njemačkom Carstvu iz 1871. godine.
Ovaj ustav iz 1871. godine, koji je tada stupio na snagu u aprilu 1871., bio je demokratski izabran među raznim strankama:
Stranka centra, prethodnica CDU-a, i SPD su već postojale.
Zatim im je također bilo dozvoljeno da glasaju u istočnoj Njemačkoj.
I usvojena je ogromnom većinom, ova ustav je usvojen.
Car je u suštini bio samo predstavnik prema vanjskom svijetu. Poput ministra vanjskih poslova.
Nije imao nikakva značajna prava ili nešto slično.
Misliti da će se pojaviti monarhija i da će se potom neko odvojiti od cara.
To je ustavna monarhija.
Ali gdje je car, kao što sam rekao, glasnogovornik prema vanjskom svijetu.
A ostatak se određuje jednako demokratski.
U Rajhstagu, koji, usput, i danas imamo.
Reichstag, u Berlinu se ne zove Reichstag ni za šta.
Legitimni predstavnici Rajhstaga će tada ponovo izraditi zakonske amandmane, odrediti smjernice itd. u demokratskim procesima.
Dakle, nema potrebe da brinete da ćete biti vraćeni u Mračno doba ili nešto slično.
Čak i tada je to bilo regulirano na vrlo demokratski način.
Kla.TV: Da, i dakle, ako sam dobro razumio, predsjednik Donald Trump bi morao osigurati, ako mu je stalo do slobode
Evropljana, da, na primjer, ovi predstavnici Njemačkog Reicha sjednu za stol i pregovaraju o mirovnom ugovoru.
I šta bi još morao raditi?
MH: Da, naravno, značajna situacija u Njemačkoj je da smo uglavnom okupirani od strane SAD-a.
Ovdje ima više od 30 velikih vojnih baza.
Broj vojnika će uskoro premašiti broj britanske vojske.
Dakle, ne možeš reći da nismo zauzeti.
Mi smo zapravo okupirani. To možete vidjeti po brojnim vojnim bazama. Ništa se nije promijenilo.
Ovo se naziva Vojni zakon, koji je i danas na snazi. Također je uključen u Savezni službeni list.
Sve sam ovo temeljito istražio. Dakle, ja sam poput krtice.
Proveo sam dane u pravnim bibliotekama i pronašao ove izvore.
Također je u Saveznoj službenoj listi iz 1994. godine navedeno da će sve ostati kao što jest. Ostajat ćemo okupirani.
Dakle, mi smo de facto i de jure okupirani.
I Trump neće povući svoje trupe odavde dok ne potpišemo mirovni sporazum.
To se mora riješiti. Ništa se neće dogoditi dok se to ne riješi.
Mnogi glasovi govore: da, Amerikanci, krajnje je vrijeme da se vratite kući.
To neće raditi jer smo u vojno okupiranoj oblasti.
I ništa se neće desiti dok ovo ne dogovorimo u mirovnom ugovoru.
A onda možemo povratiti naš de facto suverenitet.
Kla.TV: Dakle, ako sam dobro razumio, Donald Trump i njegova administracija prvo bi morali osigurati da
pravni predstavnici pregovaraju o mirovnom sporazumu.
Onda bi on nekako morao poništiti okupaciju. MH: Završi je. Kla.TV: Završi je.
Samo stanite i, u praktičnom smislu, omogućite Njemačkoj da ponovo funkcioniše u skladu sa svojim ustavom iz 1871.
godine i državnim institucijama koje su tada uspostavljene.
Jesam li dobro razumio? MH: Dobro ste razumjeli.
Trumpov osnovni stav. Već sam ga jednom kontaktirao.
Odgovorio mi je odmah. Bio sam zadivljen.
Nakon nekoliko dana, javio mi se. Bilo je to putem e-pošte.
Između redova je bilo jasno da je on jednostavno rekao: u redu, vi Nijemci, ovo je i vaš posao.
Ne želim previše da se miješam ili da diktiram.
On ima dovoljno posla u Americi, u SAD-u.
Dakle, bilo je nagoviješteno da je u suštini na Nijemcima da se vrate tamo i povrate svoj suverenitet.
Ali naravno, ovo je trenutno moguće samo u pregovorima s Putinom. I s Trumpom. Jer su to još uvijek legitimni zakoni.
Kla.TV: U redu. Dakle, Trump bi se također morao složiti s Putinom po pitanju Njemačke.
Također bi trebalo biti rasprave. To bi trebalo biti tema razgovora.
A njih dvojica, vjerovatno zajedno s Velikom Britanijom i Francuskom, tada bi morali zajedno odlučiti: u redu,
možete se vratiti onome što ste bili, u skladu sa starim ustavom koji još uvijek postoji, i ponovo funkcionirati.
Ali ako dobro razumijem, inicijativa bi onda morala doći od okupacione sile, što bi to onda omogućilo.
MH: Oboje. To je proces zbližavanja.
I, naravno, neko mora napraviti prvi korak.
Takav mali, sićušan korak za mene što sam ga uopće kontaktirao.
I on tačno zna šta se dešava.
Jer je tokom posljednjeg zakonodavnog perioda rekao da je zapravo želio dati Njemačkoj mirovni ugovor.
Činjenica da je sada na njemu je nešto što se moglo uraditi mnogo ranije.
Ali je to izrekao riječima, i siguran sam da su se i mnogi drugi s tim upoznali.
I mnogi vjerovatno nisu ništa poduzeli po tom pitanju jer su mislili da imamo nešto poput mirovnog sporazuma.
On to ne kaže bez razloga. Oni tačno znaju šta se dešava u Njemačkoj.
A Putin je u ovom kontekstu rekao da bi također želio sklopiti mirovni sporazum. S Njemačkom.
On jednostavno ne zna s kim da to potpiše. U to vrijeme bila je na redu Merkelova.
I ona nije legitimna predstavnica Njemačkog Rajha.
Zato je to formulisao vrlo precizno na zaobilazan način. Moraš obratiti pažnju na to.
Kla.TV: Ali kako bi američka administracija, a također i Ruska Federacija, samo zbog mene
podržale da pravi predstavnici također dođu za stol?
MH: Kao što sam rekao, ovo je, naravno, također pitanje za njemački narod.
Imam prijatelje tamo koji imaju dobre kontakte u ambasadi u Rusiji.
I rekli su da možemo razgovarati s Putinom na ravnopravnoj osnovi. On je otvoren.
Ako pošaljemo predstavnike, čak i samo na privremenoj osnovi, on neće zatvoriti vrata.
To smo jasno dali do znanja ljudima u ambasadi i sebi, da tako kažemo. Vrata su otvorena.
Na nama je da osiguramo da budemo prihvaćeni kao ravnopravni, da i mi poduzmemo ove korake i da se međusobno obraćamo.
To se polako približava Njemačkoj.
Kla.TV: Zanimljivo zapažanje, dr Haug.
Odlično. I o mnogim od ovih stvari vjerovatno možeš pročitati u svojoj knjizi.
MH: Sve je unutra, svi pravni tekstovi, historija, sve sam temeljito i pažljivo istražio.
Nisam nepogrešiv. Uvijek postoje stvari o kojima netko drugi zna više.
Odlično, drago mi je to čuti. Uvijek pravim nova izdanja.
Ovo je drugo izdanje, u kojem sam proširio i obogatio cijelu stvar dodatnim uvidima.
Ali je sve u njemu temeljito istraženo.
Kla.TV: Izvrsno. Dr Haug, hvala vam puno što ste nam pružili mali uvid u tajne Njemačkog Rajha.
Naravno, samo smo ogrebali površinu, ali je bilo zanimljivo čuti o tome.
To znači da odgovornost sada leži na samim Nijemcima.
I okupacione sile su spremne da slušaju i podrže ove stvari.
MH: U svakom slučaju. Barem po mom iskustvu.
Inače, odgovor ne bi stigao tako brzo, na primjer, od Trumpa i predstavnika Rusije.
Kla.TV: Odlično. MH: Hvala vam puno. Kla.TV: Da, slobodno. MH: Želio bih u ovom trenutku reći da sam uspio prenijeti nešto.
Još uvijek na površini. Možda će biti naknadnih intervjua u kojima ćemo se tu i tamo malo dublje baviti temom.
Ovisi. To bi bilo korisno. Hvala puno.
Kla.TV: Odlično. Hvala vam na spremnosti da pomognete. MH: Hvala.