Kla.TV: Paní doktorko Haugová, děkujeme vám, že jste si na nás udělala čas.
Jste autorem knihy Das Deutsche Reich 1871 bis heute. Do dnešních dnů?
Dr. Haugová, vedou se různé kontroverzní diskuse o tom, že Spolková republika Německo není státem, má pouze
základní zákon, ale nemá ústavu, nemá mírovou smlouvu, nemá upravené státní hranice a není suverénní.
Němci jsou dokonce bez státní příslušnosti.
Jako protiklad k běžnému vyprávění prosím divákům stručně a jasně vysvětlete svůj pohled na to, v čem podle vás spočívá další
existence Německé říše a co mají tyto kontroverzně diskutované otázky společného s další
existencí Německé říše - podle vašeho chápání.
Matthes Haug: Především vám děkuji za pozvání, pane Mattene.
Ano, knihu jsem psal od roku 1871 do současnosti, protože Německá říše byla založena v roce 1871 v
Zrcadlovém sále ve Versailles za Bismarcka a císaře Viléma I..
Byla akreditována, uznána 46 státy, jejichž zástupci tam byli a uznali ji, Německou říší.
A tato německá říše nebyla nikdy rozpuštěna.
Nemohla být rozpuštěna, protože by to vyžadovalo zákony, které jsou rovněž stanoveny v ústavě z roku
1871, například předpisy o tom, jak rozpustit ústavu.
Tato ústava nebyla nikdy zrušena.
Koneckonců byla první světová válka a pak už jen příměří.
Nikdy nebyla uzavřena skutečná mírová smlouva. Versailleská smlouva nebyla mírovou smlouvou.
Takže to bylo jen příměří. A tak tato Německá říše existuje dodnes.
Nezaměňovat s Třetí říší. Často se zaměňuje. Třetí říše a Německá říše z roku 1871 spolu nemají nic společného.
Spíše se jedná čistě o tuto říši, která existuje dodnes.
Kla.TV: Jaké jsou podle vás možnosti a důsledky, pokud by Německá říše existovala i dnes?
Mají občané zvláštní možnosti podílet se na utváření budoucnosti?
MH: Jsou zde velmi velké příležitosti. A z čistě právního hlediska, takže to není můj názor, je to věc právního faktu.
Z čistě právního hlediska tedy platí i ústava z roku 1871.
Protože Německá říše je v podstatě dodnes ve válce. Jen ve stavu příměří.
A pouze tato Německá říše může znovu podepsat mírovou smlouvu.
Spolková republika ještě neexistovala.
Přesněji řečeno byla založena až 3. ledna 1950, po posledním schvalovacím dopise Britům.
Takže si myslíte, že byla založena v roce 1949.
Vše jsem pečlivě prozkoumal a také jsem to velmi přesně prezentoval.
Zajímají mě vždy jen fakta a nic jiného. Jsem dostatečný vědec.
A tak Spolková republika Německo vznikla až 3. ledna 1950.
Takže nemůžete podepsat mírovou smlouvu, protože Spolková republika nikdy nebyla odpůrcem války.
A mírová smlouva musí nutně následovat po válce.
A k tomu jsou zapotřebí právní zástupci Německé říše.
Kla.TV: A tito legitimní zástupci se těchto mírových jednání ani nezúčastnili.
Existuje něco jako smlouva 2 plus 4. Bylo to všechno zbytečné, jak se říká?
MH: Pro kočku neznamená pro kočku.
To je samostatné téma.
Zástupci mírové smlouvy nebyli nikdy přítomni.
Byl to císař Vilém První nebo Druhý.
Prvního pak nahradil Vilém II.
Mohl to tedy být legitimní zástupce.
Pak ale odešel do exilu, takže už tu nebyl k dispozici.
A Výmarská republika byla jednoduše vyhlášena v rozporu s platnou ústavou z roku 1871, což
podle mezinárodního a ústavního práva není možné.
Jinými slovy, v roce 1871 neexistoval žádný legitimní představitel Německého císařství.
Jednalo se o svévolné politiky a osoby, které nebyly oprávněny podepsat mírovou smlouvu pro Německou říši v roce 1871.
Pak jste zmínil, teď uděláme krátký skok, smlouvu Two Plus Four.
Přesněji řečeno se nazývá Smlouva čtyři plus dva. Tak ji nazývají spojenci.
Tedy čtyři spojenci, Sovětský svaz, Anglie, Francie a USA a SRN, Spolková republika Německo a NDR.
Na základě této smlouvy měli vytvořit sjednocené Německo. Ta by byla ratifikovatelná.
Sjednocené Německo v tomto smyslu nebylo nikdy realizováno.
Protože sjednocené Německo znamená celé Německo z roku 1871.
Jedná se o úplnou unii.
Koneckonců Německo bylo po druhé světové válce rozděleno na tři části.
SRN, později NDR, přesněji řečeno střední Německo. A východoněmecké oblasti spravované Polskem.
A dodnes se nic nezměnilo.
Sjednocené Německo tedy nemohlo být vytvořeno SRN jen prostřednictvím jedné jediné
části, z těchto tří částí nebo několika částí.
A tak vždy říkají ano, tato smlouva čtyři plus dva, dva plus čtyři by byla kvazi mírovou smlouvou.
Neexistují žádné kvazimírové smlouvy. Je zde také napsáno, že se jedná o mírovou smlouvu.
Tato smlouva nakonec nebyla nikdy ratifikována všemi smluvními stranami.
Pouze přes Rusko. Což je velmi zajímavé.
Tuto smlouvu ratifikovalo pouze Rusko.
A Genscher, tehdejší ministr zahraničí Spolkové republiky Německo, ji v souladu s předpisy neratifikoval.
Musíte zde podepsat celou smlouvu, což v hlavní smlouvě udělal.
Při ratifikaci učinil pouze parafrázi. Žádné křestní jméno, nic víc.
A to je, přísně vzato, v rozporu s nařízením.
A tak tato smlouva nebyla nikdy právně ratifikována. A na tom záleží.
Kla.TV: Dr. Haugová, pokud jsem vás správně pochopil, ústava z roku 1871 existuje dodnes.
Co je tedy Základní zákon? Co znamená?
MH: Základní zákon je podle HLKO. To je mezinárodní právo. To upravuje válečný a poválečný stav.
Kla.TV: Co znamená HLKO? MH: Haagská úmluva o vedení pozemní války.
Musí okupant poskytnout okupovanému základní právo?
Udržovat pořádek, kázeň a klid. Takto je definován.
Proto se mu také říká Základní zákon Spolkové republiky Německo. A ne Základní zákon Spolkové republiky Německo.
Jedná se tedy o právo okupanta. Krátká anekdota.
Můj otec znal takzvaného spoluzakladatele základního zákona Carla Schmidta.
Byl to starý pán z bratrstva mého otce.
A stále byl trochu bujarý v oslavách, klábosil daleko od šicího boxu.
A řekli, víte, že stále smíme psát tečky a čárky. Zbytek byl vlastně předem daný.
Spojenci přirozeně chtějí tento základní zákon zfalšovat tak, aby vyhovoval jejich zájmům. To je samozřejmě také jasné.
To je tedy výpověď přímo od Carla Schmidta o mém otci jako svědkovi.
A článek 120 základního zákona stále stanoví, že náklady na okupaci hradí spolková vláda. Takže v současné verzi z roku 2025.
To znamená, že pokud musíme platit náklady na obsazení, jsme samozřejmě také obsazeni.
Nemáme ústavu.
Protože, řekněme, podle kritérií mezinárodního práva má správný stát státní lid, státní hranice, státní orgány s ústavou.
Přesně řečeno, Spolková republika nesplnila ani jeden z těchto tří prvků. Není ani národním
státem, protože každý je občanem Německé říše.
Ti, kteří to mohou prokázat prostřednictvím rodové linie.
Spolková republika tedy sama nemá platný zákon o občanství.
A státní hranice také neexistují. Protože státní hranice, skutečné státní hranice, byly vytvořeny Německou říší v roce 1871.
Spolková republika tak vznikla jako administrativní konstrukt, hospodářský prostor. Okupantem.
A okupant nemá právo na něj nabalovat nový stát.
A tak z hlediska mezinárodního práva zůstává starou Německou říší z roku 1871.
Kla.TV: Pokud jsem vás tedy správně pochopil, Spolková republika Německo byla pouze administrativním konstruktem, který
vítězné mocnosti vytvořily za účelem udržení veřejného pořádku.
To mě přivádí k další otázce.
Protože tzv. fact-checkers často tvrdí, že stát a jeho orgány musí být firmy.
Často se říká, že Spolková republika Německo je GmbH nebo něco podobného, tedy společnost. Aby mohla jednat.
Aby nedošlo ke ztrátě svobody a státní suverenity. Aby nedošlo k žádným ztrátám.
Ale jak to vidíte vy? To, že jsme v podstatě jen, řekněme, firma, že máme také občanský
průkaz, je to známka této administrativní konstrukce?
A že vlastně nejsme skutečným státem, tj. že Spolková republika Německo vůbec není
skutečným státem, ale pouze administrativní jednotkou?
Svědčí to o tom?
MH: To je velmi důležitý ukazatel.
Tehdy, v roce 1990, během takzvaného sjednocení, ke kterému nedošlo, ministr zahraničí Ameriky a ministr zahraničí Německa,
tedy Sovětského svazu, zrušili Základní zákon, aniž by nahradili působnost, tento článek 23, ve kterém to bylo definováno.
Každý zákon potřebuje vymezenou oblast působnosti.
NDR měla ústavu. A ta byla v jednom rohu uříznutá, jako když se zneplatňuje pas.
Jinými slovy, od tohoto data, 18. července 1990, kdy k tomu došlo, přesněji od 17. července 1990, byly 18. července
1990 Spolková republika Německo a NDR prohlášeny za neplatné.
Nikdo už neměl svrchovanou moc.
Počínaje pokladníkem v každé straně neměl nikdo žádnou svrchovanou pravomoc, žádnou pravomoc mluvit za SRN nebo NDR.
A to bylo německému obyvatelstvu zatajeno.
A tak to bylo vlastně ve vakuu.
SRN již nebyla personálně obsazena, protože spojenecké USA, samozřejmě první vítězná mocnost na Západě, zde zrušily své
výsostné pravomoci. V tomto smyslu tedy již okupována nebyla.
Genscher a Kohl pak zaregistrovali BRD jako společnost v Delaware.
A Genscher vyškrtl BRD z Charty OSN a vepsal do ní Německo.
Také jako společnost. Jsou registrovány jako společnost v Delaware.
Můžete si ji vyhledat v mezinárodním adresáři firem. Jmenuje se UPIC. Takže si ho můžete vyhledat.
A je tam napsáno prezident Spolkové republiky Steinmeier, číslo firmy, adresa firmy, takže jsou to všechno firmy
přes banku, protože Kohl je musel zaregistrovat jako firmu, protože ústavní základ byl zrušen.
Kla.TV: Dr. Haugová, vraťme se k tomuto průkazu totožnosti.
Pokud je tedy tento průkaz totožný s firemním průkazem společnosti Germany, Germany Firma, co to znamená?
MH: Existují mezinárodní pravidla, že v postavení vězně, v zásadě jsme vězni, zatím jsme vlastně v postavení vězně, možná s trochu
větší svobodou než nyní ve vězení, ale máme toto postavení.
A existují předpisy, podle kterých musí být těmto lidem poskytnut cestovní doklad. Občanský průkaz nebo cestovní doklad.
Z průkazu totožnosti vyplývá, že jsme zaměstnanci. O prázdninách jsem pracoval někde v Daimleru.
O prázdninách jsem někde pracoval, v Daimleru nebo jinde, a od Daimleru jste dostal průkaz,
protože jste tam byl po tu dobu zaměstnancem.
Stejně tak je tomu i u obchodní společnosti BRD, která pak vybaví osoby odpovídajícím průkazem totožnosti.
Z toho jasně vyplývá, že jsme pouhým personálem.
Kla.TV: A proto také bez státní příslušnosti.
MH: A také bez státní příslušnosti.
Kla.TV: Jestliže tedy v zásadě máme se Spolkovou republikou Německo pouze společnost a žádnou skutečnou ústavu, ale pouze
správní řád k udržení míru a veřejného pořádku, jaké možnosti nabízí německému lidu nebo německému občanovi
odvolání se na skutečnou Německou říši, na skutečnou ústavu, která je platná i dnes? Je to vůbec relevantní?
Je to starý, zaprášený papír, nebo nám má dnes co říct?
MH: Na tom je něco velmi důležitého.
Samozřejmě je velmi důležité dosáhnout válečného stavu, včetně stavu míru,
prostřednictvím mírové smlouvy. To je nezbytnou podmínkou.
Z hlediska mezinárodního práva jsme pak opět státem, uznaným státem. A tudíž budeme mít opět
státní práva, která nyní v případě SRN nemáme.
Všichni Němci jsme skutečně bez státní příslušnosti.
Možná to zní neuvěřitelně, ale je to pravda.
Pak budeme mít opět státní práva a suverenitu podle mezinárodního práva.
A tato ústava, protože je zjevně stará, z roku 1871, může být zaprášená nebo tak něco, ale není.
Dosáhli jsme velkých úspěchů.
Hovořilo se také například o daňové situaci v Německé říši.
Daň z prodeje činila pouze 4 %.
Neexistovala vůbec žádná daň z příjmu, pouze malá sazba daně z příjmu nad určitou úroveň.
Jinými slovy, uvedu příklad: pokud je DPH pouze 4 %, vezměme si ceny benzínu.
Pokud jsme dnes na, mám naftu, 1,70 přibližně, pak si můžete spočítat, pokud máte pouze 4% DPH, pak
jsou ceny benzínu samozřejmě opět zcela odlišné.
Dnes máte daňovou sazbu 80 centů nebo tak nějak, zejména u benzínu mám pětkrát méně nebo mnohem
méně, pak je cena benzínu 70 centů nebo tak nějak.
Myslím, že to je jen jeden z příkladů toho, že je to pro německé obyvatelstvo velmi prospěšné.
A samozřejmě si musíte uvědomit, že s tím souvisí i finanční aspekty.
Přepočteme-li to například na eura, průměrný důchodce měl v té době průměrně 3 000 eur měsíčně.
Myslím, že průměrný důchodce - někteří mají ve skutečnosti více, ale to jsou výjimky - proti tomu nic nemá.
Pokud jsou zde lidé opět řádně v důchodu bez velkého podílu na daních, je to zde také velký
problém, stačí se podívat na mnoho sběratelů lahví atd..
To má spoustu výhod.
Mohli bychom o tom mluvit půl hodiny, o výhodách, vlastně jsou jen výhody.
Rád bych se však zmínil o jednom podstatném aspektu.
Kla.TV: Nyní další otázka. Takže pokud je Spolková republika Německo v podstatě jen
společnost, registrovaná jako firma, GmbH nebo jak?
MH: Není zapsána jako GmbH, pouze jako společnost. Kla.TV: Je registrována jako společnost.
A my máme pouze jakýsi domácí řád, konstrukci, která jednoduše organizuje náš společný život, ale žádnou ústavu.
A co ten strašlivý státní dluh, kterému čelíme?
Mají pro nás vůbec nějaký význam?
Není to záležitost podniku, a ne obyvatel, skutečných občanů Německa?
Co s tím? Má to s tím něco společného?
MH: To je velmi dobrá otázka. Opět v oblasti financí.
Státní dluh nebo tyto dluhy obchodní společnosti nejsou záležitostí Německé říše.
Prostě tam nejsou. V zásadě už neexistují.
Německý daňový poplatník musí jen za tento horentní úrok zaplatit 10 000 až 15 000 eur ročně (měřeno čistě úrokovou sazbou).
Myslím, že by to každé domácnosti prospělo.
A do těchto dluhů Německé říši samozřejmě nic není, protože Německá říše byla bohatá a při
správném uspořádání věcí může být opět bohatá.
Kla.TV: Skvělé. Teď je to takhle. Americký prezident Donald Trump a jeho administrativa jsou velmi
dobře nakloněni svobodě a sebeurčení evropských občanů.
Nedávno také na Mnichovské bezpečnostní konferenci.
Vance se také velmi silně vyslovil pro svobodu médií a všechny tyto věci, demokratizaci a tak dále.
Jaké kroky by podle vás měla Trumpova administrativa podniknout, aby Německo a Němci mohli podobně dosáhnout
tohoto míru a mírové smlouvy, aby mohli znovu získat svobodu a suverenitu a stát se opět státem?
Jinými slovy, všechny ty hodnoty, které jste v průběhu dějin zjevně ztratili, jak jste právě vysvětlili.
Co by musel Trump udělat?
MH: Konkrétně by měli být právoplatní představitelé Německé říše z roku 1871 zvoleni lidem v demokratických volbách.
Osobně nejsem příznivcem politických stran.
Můžete také uspořádat osobní volby, abyste si zvolili osobu, kterou tam chcete mít.
A v každém případě samozřejmě musíte sedět u stejného stolu, spojenci.
Takže všichni čtyři spojenci. Francie nehraje významnou roli.
Rusko a Amerika samozřejmě hrají klíčovou roli.
A zde je samozřejmě třeba také konkrétně jednat o tom, jak se krok za krokem vrátit k
demokratickému Německému císařství z roku 1871.
Ústava z roku 1871, která byla vydána v dubnu 1871, byla demokraticky zvolena různými stranami: V té době
již existovaly strany Centrum, předchůdkyně CDU a SPD.
Ve východním Německu pak měli také volební právo.
A tato ústava byla přijata obrovskou většinou.
Císař byl fakticky pouze zástupcem vnějšího světa. Něco jako ministr zahraničí.
Neměl žádná velká práva ani nic podobného.
Že si myslíte, že bude monarchie, a pak se oddělíte od císaře.
Jedná se o konstituovanou monarchii.
Ale tam, kde je císař, jak jsem řekl, mluvčím vnějšího světa.
A zbytek se určuje stejně demokraticky.
Mimochodem v Říšském sněmu, jak ho máme dnes.
Říšský sněm v Berlíně se nejmenuje Říšský sněm pro nic za nic.
Jinými slovy, zástupci Říšského sněmu budou moci pomocí demokratických procesů
navrhovat změny zákonů, určovat směrnice atd.
Nemusíte se tedy bát, že se vrátíte do nejhlubšího středověku nebo něčeho podobného.
I tehdy byl organizován velmi demokraticky.
Kla.TV: Ano, a tak, pokud jsem to správně pochopil, prezident Donald Trump, pokud mu jde o svobodu Evropanů, by
měl zajistit, aby tito představitelé Německé říše například zasedli ke stolu a jednali o mírové smlouvě.
A co jiného by měl dělat?
MH: Ano, samozřejmě, klíčovou situací v Německu je, že nás okupují především USA.
Je zde více než 30 vojenských základen, velkých vojenských základen.
Počet vojáků bude brzy větší než počet vojáků Bundeswehru.
Takže nemůžete říct, že nejsme obsazeni.
Jsme fakticky obsazeni. Je to vidět na mnoha vojenských základnách. Nic se nezměnilo.
Tento zákon se nazývá vojenský zákon, který je v platnosti dodnes. Je také ve Spolkové sbírce zákonů.
Vše jsem důkladně prozkoumala. Takže jsem jako hraboš.
Strávil jsem několik dní v právnických knihovnách a našel tyto zdroje.
Ve spolkových sbírkách zákonů z roku 1994 se rovněž uvádí, že vše zůstává při starém. Zůstáváme obsazeni.
Jsme tedy fakticky a právně obsazeni.
A Trump sem nestáhne své vojáky, dokud nebudeme mít mírovou smlouvu.
To je třeba vyřešit. Do té doby se nic nestane.
Je mnoho telefonátů, které říkají: Ano, Američané, můžete se pomalu vrátit domů.
To není možné, protože se nacházíme ve vojensky okupované oblasti.
A nic se nestane, dokud nevyjednáme mírovou smlouvu.
A pak můžeme také získat zpět svou faktickou suverenitu.
Kla.TV: Takže pokud jsem to správně pochopil, Donald Trump a jeho administrativa by nejprve museli
zajistit, aby právní zástupci vyjednali mírovou smlouvu.
Pak by musel nějakým způsobem získat zpět okupaci státu. MH: Ukončit. Kla.TV: Konec.
A v praxi umožnit Německu, aby opět fungovalo v souladu se svou ústavou z roku 1871 a s tehdy zřízenými státními orgány.
Pochopil jsem to správně? MH: Pochopil jste to přesně.
Trumpův základní postoj. Už jsem s ním byl v kontaktu.
Hned se mi ozval. Byl jsem ohromen.
Po několika dnech se mi ozval. Bylo to provedeno e-mailem.
Mezi řádky bylo vidět, že prostě říká: "Dobře, Němci, to je i vaše věc.
Nechci do toho příliš zasahovat a diktovat.
Má dost práce v Americe, v USA.
Takže mezi řádky bylo napsáno, že je v podstatě na Němcích, aby se tam vrátili a získali zpět svou suverenitu.
To je ovšem možné pouze při jednání s Putinem. A Trumpem. Protože to jsou stále legitimní zákony.
Kla.TV: Dobře. Takže Trump by se musel s Putinem dohodnout i v otázce Německa.
Měla by se také konat konverzace. Mělo by to být téma.
A tyto dvě země, pravděpodobně i s Velkou Británií a Francií, by se pak musely společně rozhodnout, že se můžete vrátit k tomu,
jak jste fungovali podle staré, stále ještě existující ústavy.
Iniciativa by však, pokud tomu dobře rozumím, musela vzejít od okupanta, který by to umožnil.
MH: Obojí a. Jde o vzájemné přiblížení.
A někdo samozřejmě musí udělat první krok.
To, že jsem ho vůbec kontaktoval, byl z mé strany tak malý, nepatrný krok.
A přesně ví, co se děje.
Koneckonců v minulém volebním období prohlásil, že chce Německu skutečně dát mírovou smlouvu.
To, že je to nyní na něm, mohlo být hotovo už dávno.
Ale to řekl a jsem si jistý, že to ví i mnoho lidí.
A mnozí s tím pravděpodobně nic nedělali, protože si mysleli, že máme něco jako mírovou smlouvu.
Neříká to jen tak pro nic za nic. Vědí přesně, co se děje s Německem.
A Putin v této souvislosti řekl, že by také rád uzavřel mírovou smlouvu. S Německem.
Jen neví, s kým by ji měl podepsat. Tehdy byla na řadě Merkelová.
A není zákonným zástupcem Německé říše.
Proto ji formuloval velmi přesně. Musíte tomu věnovat pozornost.
Kla.TV: Ale jak by mě mohla nyní podpořit americká administrativa a Ruská federace, aby se k
jednacímu stolu dostali ti správní představitelé?
MH: Jak jsem řekl, to je samozřejmě také záležitost německého národa.
Mám tam přátele, kteří mají dobré kontakty i na velvyslanectví v Rusku.
A řekli, že s Putinem můžeme mluvit jako rovný s rovným. Je otevřený.
Pokud vyšleme zástupce, i když jen dočasné, nezavře dveře.
My, tedy lidé na ambasádě nebo my, řeknu to takto, jsme to jasně sdělili. Dveře jsou otevřené.
Je na nás, a budeme přijati jako sobě rovní, abychom tyto kroky učinili stejným způsobem, abychom se k sobě navzájem přiblížili.
To se pomalu blíží i Německu.
Kla.TV: Zajímavý aspekt, Dr. Haugová.
Pěkné. A ještě si o tom můžeš hodně přečíst, pravděpodobně ve své knize.
MH: Všechno, co tam je, všechny právní texty, historie, všechno jsem pečlivě a důkladně prozkoumala.
Nejsem neomylný. Vždycky se najdou věci, o kterých někdo ví něco jiného.
Skvělé, to mě těší. Stále připravuji nová vydání.
Toto je druhé vydání, kde to celé rozšířím a obohatím o další poznatky.
Vše, co obsahuje, však bylo důkladně prozkoumáno.
Kla.TV: Skvělé. Doktorko Haugová, děkujeme, že jste nás seznámila s těmito tajemstvími německé říše.
Samozřejmě, že jsme se jen poškrábali na povrchu, ale bylo zajímavé o tom slyšet.
To znamená, že štafeta je nyní vlastně v rukou samotných Němců.
A okupační mocnosti jsou ochotny tyto věci podporovat.
MH: V každém případě. Podle mých zkušeností.
Jinak by například u Trumpa a představitelů Ruska nedošlo k tak rychlé zpětné vazbě.
Kla.TV: Skvělé. MH: Děkuji mnohokrát. Kla.TV: Ano, s radostí. MH: Na tomto místě řeknu, že se mi podařilo něco sdělit.
Stále velmi na povrchu. Je možné, že budou následovat další rozhovory, ve kterých půjdeme tu a tam trochu víc do hloubky.
V závislosti na situaci. Byl by to dobrý nápad. Děkuji mnohokrát.
Kla.TV: Skvělé. Děkujeme za vaši ochotu. MH: Děkuji.