Jeste li znali da se načelo odvajanja vlasti ne primjenjuje čak ni u Švicarskoj, zemlji s izravnom demokracijom?
Da se najviše državno vodstvo suzdržava od neovisne i samostalne provjere informacija? I
oslanja se isključivo na jednu organizaciju, WHO?
Demokracija cvjeta na temeljnom načelu odvajanja vlasti. Te vlasti trebaju međusobno nadzirati, kontrolirati i ispravljati
jedna drugu na temelju neovisno pribavljenih informacija.
Philipp Kruse je govorio na simpoziju WHO-a u Winterthuru 1. ožujka 2025. o tome kako
ova demokracija danas više nije stvarnost.
Švicarska je već učinkovito pod daljinskom kontrolom Svjetske zdravstvene organizacije.
Planirane izmjene Međunarodnih zdravstvenih propisa namijenjene su daljnjem jačanju isključivog ovlaštenja SZO-a.
Na primjer, sposobnost glavnog direktora da proglasi zdravstvenu izvanrednu situaciju ne bi trebala biti ograničena, nego naprotiv
proširena. U budućnosti bi to trebao moći učiniti samostalno.
On bi tada mogao čak poništiti mišljenje vlastitog panela stručnjaka i također nadjačati mišljenje dotične zemlje.
Države imaju rok do 19. srpnja 2025. da podnesu prigovore na zdravstvene propise.
Ako se to ne dogodi, uvođenje će se održati 19. rujna ove godine.
Sada poslušajte izjave Krusea uz kratak uvod Ura Hansa, osnivača Public Eye on Science i organizatora događaja.
A sada imam zadovoljstvo najaviti Philippa Krusea.
On je zapravo poput 'starog facefula', uvijek je tu za dobre prilike.
I sada je poznat diljem Europe; uskoro bi se moglo reći da je autoritet.
Ali njegova borba također je usmjerena na podizanje svijesti protiv Svjetske zdravstvene organizacije,
pandemijskog pakta i međunarodnih zdravstvenih smjernica.
Još uvijek moramo naporno raditi kako bismo uvjerili Savezno vijeće da može odlučiti o
odustajanju . U redu, Philipp, riječ je tvoja.
Puno hvala, dragi Urs, što si organizirao još jedan takav događaj.
Dragi Urs, ovo je tvoj peti događaj, tvoj peti veliki događaj kojem sam uspio prisustvovati od Winterthura, početkom 2022.
Puno vam hvala, uložili ste nevjerojatan trud za sve nas.
Također bih vam se želio vrlo zahvaliti što ste otputovali ovamo kako biste prisustvovali
ovom simpoziju o koronavirusu u Švicarskoj.
I jako se veselim što ću nakon toga razgovarati s što više ljudi.
I s tim bismo željeli izraziti našu iskrenu zahvalnost prethodnom govorniku, Jürgu Vollenweideru, mojem
cijenjenom kolegi i prijatelju, što je uložio trud da istakne složena proceduralna pitanja.
Samo ova kršenja međunarodnog procesnog prava bila bi dovoljna osnova za potpuno odbacivanje ovih zdravstvenih
propisa – Savezni bi savjet bio obvezan odbaciti ih.
Da, i sada ću prijeći na suštinska pitanja ovih procesnih pravila.
Opisana je početna situacija: rok za zdravstvene propise je 19. srpnja. Države imaju do tada rok za podnošenje prigovora.
Dakle, naš Savezni savjet je do tada također morao priopćiti SZO-u da neće usvojiti te propise, te prilagodbe.
Evo pregleda koji je sastavila Andrea Staubli, koja nije samo članica naše Akcijske alijanse za slobodnu
Švicarsku, nego i ključna osoba u njezinoj organizaciji – odvjetnica i bivša sutkinja – jednostavno ovdje sažeto.
Važno je imati to na umu dok ulazimo u preostale mjesece ovdje.
Tek jučer, odnosno prekjučer, završila je faza moguće sudjelovanja svih strana, uključujući zainteresirane
strane i javnost. Bio je to proces savjetovanja, prilika za podnošenje komentara na ove zdravstvene propise.
I pozivam vas da pogledate izjavu Saveza za slobodnu Švicarsku na početnoj stranici.
Postoje i daljnje izjave koje ulaze u mnogo detaljnije objašnjenje nego što je ovdje moguće.
Ovdje možemo samo dotaknuti najvažnije točke.
Očekujemo da će se parlamentarna rasprava o suštinskim pitanjima održati ovog ljeta u
švicarskom parlamentu. I želimo utjecati na tu raspravu.
Ako odbijanje ne bude doneseno do 19. srpnja, ovi zdravstveni propisi stupit će na snagu 19. rujna ove godine.
Polazna točka, ali i u pogledu sadržaja: izuzetno je važno imati na umu da:
Što je dosad uključeno u ove zdravstvene propise i kako su se oni primjenjivali, kako bismo mogli klasificirati ponekad
vrlo sitne prilagodbe koje zapravo treba pregledati kroz povećalo i uz interpretativno iskustvo pravnika?
A prethodne zdravstvene propise, koji su na snazi u ovom obliku od 2007. godine, u članku 3.
stavku 1. stavili su na prvo mjesto nešto vrlo važno:
Ove se odredbe provode uz puno poštovanje ljudskog dostojanstva, ljudskih prava i temeljnih sloboda!
Da, dame i gospodo, to bi značilo da bismo svi mogli bezbrižno i oslobođeno ići kući, jer je to ono što
je dosad pisalo i što bi i ubuduće trebalo pisati.
Zašto, zašto smo još uvijek zabrinuti? Pa zato što gledamo konkretnu primjenu u posljednjih nekoliko godina.
Kako su se zdravstvene propise primjenjivali – unatoč tim načelima?
I moram to ukratko pregledati kao odvjetnik koji je sam vodio sve ove postupke.
Postojao je zahtjev za nošenje maski za djecu, i iznad svega, nije bilo iznimaka.
Imao sam dijete sa smanjenim kapacitetom apsorpcije kisika. Bio je trajno na samo 80 posto . Ni ono nije dobilo izuzeće.
A oni liječnici koji su u takvim opravdanim slučajevima izdali potvrde o izuzeću bili su
uznemiravani. Bili su uključeni u kazneni postupak.
I kao što svi znate, na primjer dr. Andreas Heisler – na sreću nedavno oslobođen, i to s
pravom, ali nakon najdužeg sudskog postupka.
I još uvijek je moj klijent, čija je licenca za rad oduzeta krajem listopada – oduzeta prošle godine – djelomično zato što je izdao
potvrdu o izuzeću od nošenja maske za 14-godišnju djevojčicu.
Dakle, ovdje nije bilo iznimaka. Zatim su uslijedile surowe policijske operacije – svi to znamo, nešto nevjerojatno.
U školama, u osnovnim školama, provodile su se ponovljena masovna testiranja. Ovdje, u Maihofu, ovo
će ostati upisano u negativnu povijest Švicarske.
Dana 29. siječnja 2021. – upravo kada se obavezno nošenje maski provodilo svugdje – 374 djece testirano je
prisilno u školi Maihof u Luzernu jer je jedno dijete bilo pozitivno tijekom tih rutinskih testiranja.
A sad je stvar u ovome: kako su to napravili?
U petak ujutro roditeljima je poslan e-mail u kojem je pisalo: "Da, ove ćemo testove provoditi poslijepodne."
Mora se provesti iz ovih razloga. Molimo vas da nas obavijestite ako se ne slažete.
Da, većina roditelja nije vidjela e-poštu. Bili su na poslu.
A što se tada dogodilo – kasnije me nazvao učitelj.
Nazvala me uplakana jer je morala čekati sa svojom školskom razredom ispred sportske dvorane – ili
je morala čekati ispred prostorije za testiranje.
Iz sobe se već čuo zvuk dječjeg plača, jer su i njih ispitivali silom. Silom!
I sama je morala pomoći obuzdati djecu koja nisu htjela biti testirana.
Je li ovdje poštovana neograničena dostojanstvenost ljudskih bića?
Pa, i svi znamo što se dogodilo vlasnicima restorana Walliserkanne.
Uhićeni su u velikoj policijskoj operaciji uz znatnu upotrebu sile.
I – oprostite, možete to vidjeti ovdje – umjesto da posjetim svog klijenta u njegovom restoranu, morao sam
ga posjetiti u zatvoru. To je bilo 31. listopada 2021.
Ili u David Gymu, gdje možete vidjeti prostor za presvlačenje.
Ovdje vidimo jednog od pet policajaca u prostoru za presvlačenje koji su također izvodili ljude iz saune.
Jednostavno bih želio staviti ovo u kontekst neograničene dostojanstva ljudskih bića, koja je
navodno već utemeljena u zdravstvenim propisima.
A stvarnost, kao što znamo, nije bila toliko izrazito prijeteća da bi ikada bilo
dopušteno pribjeći ovim vojnim, ratnim sredstvima.
To je pozadina. Također bismo trebali biti svjesni da je temeljno načelo državnog suvereniteta utvrđeno u tim načelima.
Dakle, članak 3., stavak 4. Međunarodnih zdravstvenih propisa zapravo to utvrđuje.
Države su suverene i mogu ostvarivati svoj suverenitet.
Ali u kojoj je mjeri naš Savezni savjet vršio svoju suverenost kada je, na primjer, riječ o okončanju
izvanredne situacije, odnosno stanja nužne obrane?
Nije se vratilo u normalu, nego u posebnu situaciju.
A novinar švicarske televizije s pravom je upitao: "Zašto se ne vratimo u normalu?"
A odgovor predsjednice Švicarske konfederacije, tadašnje Simonette Sommaruge, bio je: "Ne možemo jednostavno sami odlučiti."
Jedna od tema je WHO, koja definira takvu izvanrednu situaciju.
Dakle, budimo jasni: mi nismo suvereni. Svjetska zdravstvena organizacija odlučuje.
I ovdje nismo suvereni: sljedeći savezni predsjednik, Ignazio Cassis, u areni, kao odgovor na
pitanje Sandra Protza, koji je s pravom upitao:
Kako to da u novinama čitamo da bolnice sve više ljudi proglašavaju mrtvima od koronavirusa, a oni
su zapravo primljeni u bolnicu zbog prometne nesreće ili drugih nesreća i zbog toga umiru?
I ovdje piše – savezni predsjednik kaže: "Da, to je točno. WHO je to tako učinila."
U pandemiji sve zemlje moraju napraviti ovu procjenu prema istom principu.
I to nas sve podsjeća na Shakespearea, koji je rekao: "Iako ovo ima ludilo, ipak u njemu ima metode."
To je ovdje pristup. Potpuna besmislica. Čisti smeće.
"Iako je to ludilo, u njemu postoji metoda." Dakle, barem postoji metoda. Dakle, sve dok postoji metoda, sve je dopušteno.
A sudovi nisu ništa bolji. Ovdje, sažeto – znam da sam to već rekao... samo se moram svaki put podsjetiti – ali sudovi – poput
pokvarenog gramofona – odgovarali su meni i mojim klijentima:
Gospodine Kruse, znate da dok traje pandemija, vlasti moraju primjenjivati veću diskreciju i da im to treba biti dopušteno.
I sve dok se ti organi pridržavaju preporuka WHO-a, mi kao sudovi to ne možemo poništiti.
Dakle, to znači da smo tijekom ovog nevjerojatno dugog razdoblja pandemije, koja je zapravo bila gotovo
vječna – od 31. siječnja 2020. do 5. svibnja 2023. – jednostavno imali čistu proizvoljnost.
I na ovoj proizvoljnoj osnovi svaka je ponovna procjena ili ispravak izostavljen – iz tih razloga.
Da, to nikada nije neovisno provjereno, čak ni od strane Parlamenta.
U Švicarskoj imamo sustav u kojem je švicarski parlament najviša vlast u državi – zajedno s suverenim građanima, naravno.
I do danas nisu obavljali funkciju nadzora ili nadgledanja.
Kao odbor pravnika, koji sam osnovao zajedno s nekoliko kolega, od prosinca 2021. redovito pozivamo parlamentarne zastupnike
da se pozabave upravo ovim problemom i okončaju ovu pandemiju.
Mjere se moraju prekinuti i provesti revizija.
A odgovor koji smo dobili bio je: "Da, to možemo učiniti tek nakon što pandemija završi."
Dakle, ljudi slijepo vjeruju u svemoć i svemoćno znanje SZO-a. To je, kao što sam rekao, polazna točka.
Cijelu situaciju dodatno pogoršava činjenica, koju je već spomenuo moj cijenjeni kolega Jürg Vollenweider, da su
u Švicarskoj sudovi i vlasti vezani međunarodnim pravom.
A ako vjerujete da preporuke WHO-a predstavljaju neku vrstu standarda najbolje prakse, tj. u suštini najbolje
što se može učiniti i što bi se trebalo poduzeti u takvim situacijama, onda ih će se morati primijeniti.
To je dosad status quo. I ne zaboravimo: u važećem ustavu postoji gotovo toksični članak 42. On glasi:
Mjere zaštite zdravlja poduzete na temelju ovih propisa o zdravlju moraju se pokrenuti i dovršiti bez odgode te se
moraju primjenjivati transparentno i bez diskriminacije.
Dakle, to je već unutra i učvršćeno, i tako je implementirano. Da, pa pitam te, donesi vlastitu prosudbu.
Koliko se zapravo možemo osloniti na ovo slovo Međunarodnih zdravstvenih propisa u budućnosti?
Dakle, imamo i, posljednje, ali ne i najmanje važno, trenutne slučajeve. Spomenuo sam jednog, dr. Dhani.
On ih ima ukupno tri – izdao je certifikate samo u tri slučaja, od kojih sam spomenuo jedan, certifikat za masku.
U dva druga certifikata, nakon temeljite procjene, krvnih pretraga i slično, te nekoliko sati pregleda, rekao je:
U vašem konkretnom slučaju cijepljenje bi bilo štetno iz medicinskih razloga. Oslobađam vas cijepljenja.
To je navelo Kantonalni zavod za javno zdravstvo u Zürichu da ga optuži za kaznenu namjeru – optuži ga za
kaznenu namjeru – i kaže da ugrožava javno zdravlje.
Ovo je danas, nije neka mračna prošlost u kojoj nismo znali bolje.
To je status quo. I zašto toliko uporno to ponavljam?
Samo da ti pokažem da čak i najmanja potvrda, ili čak pojačanje, vraća ovu prošlost u budućnost i pogoršava cijelu situaciju.
I tako bi se na sve trebalo gledati. Ni u Njemačkoj nemamo nikakvu preispitivanje, iako je
sve već dugo jasno zahvaljujući RKI protokolima.
I želio bih istaknuti nešto što bi zaista trebalo navesti svakog švicarskog parlamentarca na razmišljanje.
Čak i prije Trumpa, čak i prije Trumpa, pododbor Zastupničkog doma SAD-a, odnosno Zastupničkog doma Sjedinjenih Američkih
Država, objavio je svoj konačni izvještaj 4. prosinca 2024. nakon otprilike dvije godine istrage – drugim
riječima, ispunili su svoje istražne dužnosti. Sve te istrage su javne i mogu se pronaći na internetu.
I ondje, na trećoj stranici, jasno stoji da su ti zatvaranja škola i sve poduzete mjere bile isključivo politički
motivirane te da nisu imale nikakvo medicinsko ili znanstveno opravdanje, i da su mjere bile gore od samog virusa.
Preporučujem da ovo pročitate, ali iznad svega preporučujem da ga pročitaju svi članovi Parlamenta.
Ali što Savezno vijeće kaže o ovom amandmanu na zdravstvene propise?
Kaže da su to samo manja tehnička prilagođavanja, da nije potrebno dodatno financiranje, ni izmjene zakona, i
naravno da ne dolazi do ograničenja švicarskog suvereniteta.
I zato nema potrebe da švicarski narod ima pravo glasa, a idealno ni da Parlament ima pravo glasa.
Koji je suprotan stav? I ovdje opet:
Molimo vas da pogledate početnu stranicu "Aktionsbündnis Freie Schweiz" (Akcijski savez za slobodnu Švicarsku) kako biste
vidjeli naše vrlo detaljne izjave i konzultacije koje smo ondje objavili, osobito one samog
"Aktionsbündnis Freie Schweiz", u kojima detaljno objašnjavamo.
Stoga, da rezimiramo: Možemo i moramo zaključiti da:
Ove izmjene IGC-a učvršćuju i pogoršavaju trenutnu pravnu situaciju na štetu stanovništva i u korist farmaceutskih tvrtki.
I cijela stvar ima totalitarne osobine. Tako je jednostavno. I to smo detaljno pokazali.
Zapravo je to program za uklanjanje svih standarda kvalitete vojnom logikom.
Cijela stvar je obilježena vojnom logikom. Vlada stanje potpune izvanredne situacije.
Sve je dopušteno, uključujući hitna odobrenja bez ikakvih sigurnosnih testova.
Nema mogućnosti za ispravak. Dakle, kad je jednom proglašeno takvo stanje nužne
situacije, ne postoji odredba za korektivni mehanizam.
Sve ovo, kao što sam rekao, je protivno interesima stanovništva.
A to je program totalitarne proizvoljnosti koji je potpuno nespojiv s našim shvaćanjem države – čak su
i postojeći zdravstveni propisi već problematični.
Na temelju toga vidimo najvažnije točke. To su četiri od pet. Uskoro ću doći do pete.
Prva točka, dovoljno je pogledati u prošlost da bi se znalo:
Aha, diskrecija i ovlast glavnog direktora da proglasi zdravstvenu izvanrednu situaciju ne ograničavaju se
niti, na temelju prethodnog iskustva, podliježu korektivnom mehanizmu, nego se, naprotiv, proširuju.
On to može učiniti samostalno. Može čak poništiti mišljenje vlastitog panela stručnjaka, kao i mišljenje dotične zemlje.
To je prva točka. To dovodi ili izaziva strahove da ćemo ponovno imati proizvoljne,
produljene pandemije koje će trajati još dulje.
Zatim druga točka: glavni direktor može proglasiti koje proizvode Svjetska zdravstvena
organizacija smatra nužnima za borbu protiv pandemije.
Sada zamislite zemlju koja kaže: "Radit ćemo stvari drugačije."
Onda informacija odmah stiže: Čekaj malo, oni su, na primjer, Švicarska je prijetnja svijetu jer ne koristi te proizvode.
To je sasvim jednostavno stvarna moć i upravo ta logika standarda najbolje prakse koja je ovdje već na djelu, bez
ikakve vlasti, bez ikakve stvarne vojne vlasti koja bi joj bila pridružena. Ali pričekajte posljednju točku.
Zatim postoji mehanizam financiranja. To je veliki problem.
Ali sveukupno, mora se reći da je stav WHO-a i vodećih država članica da se siromašnije zemlje, zemlje Juga, globalnog Juga,
osobito Afrika, moraju financijski podržati, da im se treba pružiti stručno znanje i proizvodni kapaciteti kako
bi i one mogle imati koristi od cijepljenja i cjepiva.
To znači da ćemo u budućnosti morati plaćati ne samo prekomjerne količine cjepiva koje smo kupili, nego i za druge zemlje.
Usput, jučer ili pretjučer objavljen je izvještaj da Savezni savjet u Švicarskoj i dalje odbija, unatoč
parlamentarnim upitima, objaviti točne financijske podatke o tome koliko je potrošio na tvari na bazi mRNA.
To je potpuno neprihvatljivo. Svi članovi parlamenta trebaju poduzeti mjere. Savezni savjet mora objaviti te brojke.
Koliko smo platili za ovaj beskorisni predmet, ovu bezvrijednost?
U svakom slučaju, to nije tvar s bilo kakvim prepoznatljivim medicinskim koristima; naprotiv, kao što ćemo čuti.
Da, a zatim postoji čitav popis dodatnih obveza – pod naslovom temeljnih kapaciteta, temeljnih obveza ili
osnovnih obveza – koje se primjenjuju ne samo na saveznoj razini, nego i na kantonalnoj i općinskoj razini.
A gdje Savezno vijeće jednostavno navodi: da, to možemo lako pokriti postojećim resursima koji su nam na raspolaganju.
Dakle, koja je najopasnija točka? Jürg Vollenweider je to već vrlo dobro opisao i objasnio.
Ovo se odnosi na pitanje suvereniteta nad informacijama i tumačenjem.
Skriveno na samom kraju vremenske crte – pod krajem ovdje također mislim na dokument, u Prilogu 1, Dodatku 1, u odjeljku Osnovnih
kapaciteta, neupadljivo, ne biste ga prepoznali, u formulaciji "komunikacija o riziku, uključujući
suočavanje s dezinformacijama i misinformationom".
Jürg Vollenweider je već vrlo dobro objasnio da se ni u kojem slučaju ne smijemo oslanjati na ovu površnu formulaciju, nego
se prilikom tumačenja moramo vratiti povijesti njezina nastanka.
I iznad svega, moramo priznati da je to već dugo tako.
Ovu kontrolu, ovu suverenost nad informacijama, dugo je provodila WHO, za što imamo bezbroj primjera.
Počevši od svih informacija o tome koliko je opasna pandemijska situacija i što bismo trebali učiniti.
No, ovdje bih želio ukratko istaknuti da je još u veljači 2020. WHO okupio sve najveće tvrtke društvenih mreža i tehnologije.
Ona je bila u uredima Facebooka, pozvala je sve tamo i rekla: "Dobro, evo pravila. Sada ćemo sastaviti ugovor."
Obvezujete se osigurati da na vašim platformama nisu dostupne nikakve informacije osim onih koje smo mi dostavili.
I ti su se sastanci potom ponavljali mjesečno, online, više ne fizički. O čemu govorimo?
Tu su Google, Facebook, Amazon, YouTube, Instagram, čitav popis od oko 50 takvih platformi društvenih mreža – drugim
riječima, praktički cijeli online svijet društvenih mreža.
Ovo su znanstvenici uredno saželi. Svi zainteresirani za izvor mogu me kontaktirati.
Da, i zašto je to toliko prijeteće?
Prije svega, naravno, znamo da su sloboda izražavanja, sloboda informacija i akademska sloboda temeljna načela koja nam
omogućuju da kao građani funkcioniramo unutar demokratskog okvira, ali i omogućuju funkcioniranje
politike i procesa donošenja političkih odluka.
I da bismo mogli donijeti informiranu odluku o vlastitom zdravlju.
To je ionako dovoljno loše i već je vrlo dobro objašnjeno.
Međutim, to je također vrlo, vrlo obmanjujuće ili relativno relevantno, ili bolje rečeno
relevantno za demokratsko donošenje odluka.
Vidjeli smo ovo glasovanje. U Švicarskoj smo smjeli glasati tri puta.
Bilo nam je dopušteno da sami glasamo o Zakonu o COVID-19. I stalno smo dobivali otprilike isti rezultat.
40% je odbacilo ovaj zakon o COVID-19, otprilike 40%, a 60% ga je prihvatilo.
Da, ako su kriteriji procjene koji su uvijek predstavljani javnosti dosljedno temeljeni na mreži laži, onda
građani ne mogu donijeti pravu odluku na biralištima.
Ali to nije sve. Imamo opasnost – to je očito – za funkcioniranje cijele ustavne države.
Još uvijek živimo u demokraciji temeljenoj na temeljnom načelu odvajanja vlasti.
A te bi vlasti trebale međusobno nadzirati, kontrolirati i ispravljati jedna drugu na
temelju neovisno pribavljenih informacija.
A ako ovaj sustav korumpirate i ponovno ga izgradite na temelju jednog izvora informacija koji diktira što je
istina, a što je laž, onda korumpirate cijeli državni sustav.
Onda se jednostavno dogodi da Parlament kaže: ne, to ne možemo provjeriti, jer to još uvijek Svjetska
zdravstvena organizacija (SZO) proglašava pandemijom.
Ili se onda dogodi da me svi sudovi i moji pacijenti optužuju za:
Žao nam je, ali još smo uvijek usred pandemije, a vlasti su slijedile preporuke WHO-a, i tako dalje i tako bliže.
Drugim riječima, mi smo zapravo pod daljinskom kontrolom.
Daljinski upravljana od strane WHO-a, bez uključivanja vojnog generala, ali jednostavno zato što se naši najviši državni
čelnici dobrovoljno uzdržavaju od samostalnog, neovisnog i autonomnog provjeravanja informacija te polaze
od pogrešne pretpostavke da je WHO nepogrešiv, nikada ne može pogriješiti i uvijek je u pravu.
I znamo da na cijelom svijetu nema nikoga tko je nepogrešiv, tko nikada ne griješi i uvijek je u pravu. Hvala vam.
Ovo je potpuno neprihvatljivo i mora se odbaciti na najsnažniji mogući način, na temelju trenutne pravne situacije.
Da, sve to mi i dalje nije dovoljno, s obzirom na zločine koji su na kraju počinjeni nad stanovništvom time što su vas, sve nas,
naveli da vjerujete u opasnost koja zapravo nije postojala i prodavali lijek kao neizostavan, kao da nema alternative,
a koji nije predstavljao nikakav sigurnosni problem.
Ovo je obmana cijele populacije.
I zašto je to relevantno u vezi s takvim... Zašto je to toliko važno? Pa, sasvim je jednostavno.
Imamo posla sa supstancom koju barem treba opisati kao eksperimentalnu.
Nitko unaprijed nije znao što se u njima nalazi, niti kakav će učinak imati te tvari
temeljene na mRNA. Ovo je tipičan primjer eksperimenta.
Za takvu situaciju imamo obvezujuće odredbe i u međunarodnom pravu i u našem saveznom ustavu, članak 10., stavak 3.,
unutar okvira međunarodnog prava i unutar zabrane mučenja.
I ovo je ovdje prekrasno opisano u Međunarodnom paktu o građanskim i političkim pravima.
Ovo je apsolutno obvezujući međunarodni zakon, koji se također primjenjuje u slučaju javne opasnosti koja
prijeti opstanku nacije i koja je službeno proglašena.
Na ovo osnovno pravilo nema iznimaka. Nitko ne smije biti podvrgnut medicinskim ili znanstvenim
eksperimentima bez svoje dobrovoljne suglasnosti, nikada.
A vlade, parlamenti i sudovi su to ionako dopustili – ionako dopustili.
Za mene je to najveće, najstrašnije spoznanje iz svih tih "nesretnih godina", iz ovih godina krize pod koronom.
Da se takvi temeljni uvidi, koji su u konačnici plod Drugog svjetskog rata i moraju se promatrati u vezi s Njurnbergškim
kodeksom, jednostavno bez oklijevanja zanemaruju pri prvoj prilici, samo zato što nekoliko
farmaceutskih proizvođača želi prodati svoje cjepivo.
Kamo ćemo dospjeti ako nastavimo dopuštati ovo i ne poduzmemo ništa?
To je, to je zločin protiv čovječnosti koji se dogodio.
To je zločin protiv čovječnosti koji je počinila Svjetska zdravstvena organizacija, koja nas je, unatoč boljem
prosuđivanju, navela da povjerujemo u opasnost koja uopće nije postojala, a to čini i danas, te nas uvjerava
da nema alternative proizvodima koji su štetni i opasni.
I samo iz tog razloga moramo povući naše povjerenje od WHO-a.
Ukratko, što možemo očekivati od ovih izmjena Međunarodnih zdravstvenih propisa?
To je program proizvoljnog ukidanja svih standarda kvalitete, kako u farmaceutskom sektoru, tako i u demokratskoj sferi.
To je program osmišljen da po volji obmanjuje stanovništvo. To je program osmišljen da po volji nameće farmaceutske interese.
Program koji omogućuje da se odjednom ukine podjela vlasti u zaštiti temeljnih prava, prikazujući to kao zakonito, uz
maksimalna ograničenja suvereniteta i samoodređenja, s neprocjenjivim rizicima za zdravlje i
gospodarstvo, pa čak i zločinima protiv čovječnosti.
Drugim riječima, potpuno nespojivo s našim ustavnim poretkom.
Moramo odbaciti ovo i reći: Stop! Upravo tako, i time dolazim do kraja.
Mislim da nam trebaju mehanizmi kontrole, trebamo odgovornost od WHO-a, trebamo provjere i ravnoteže.
I moramo se riješiti zastarjelog shvaćanja da tim ljudima treba odobriti apsolutni imunitet.
Iz tog razloga preporučujem da potpišete dvije peticije kao hitnu mjeru. Trenutno u Švicarskoj kruže dvije peticije.
Već se želi riješiti problem u korijenu i napustiti WHO.
Moje srce prirodno kuca za ovu peticiju, koju je briljantno organizirala EDU.
A mi, kao Saveza za slobodnu Švicarsku, željeli bismo vas zamoliti: ako se nakon ovog simpozija odlučite poduzeti nešto,
molimo vas da posjetite našu web-stranicu i potpišete ovu peticiju, koju možete potpisati i iz Njemačke
ili bilo koje druge zemlje. To je jednostavno stvar:
Savezno vijeće trebalo bi odbaciti ove amandmane. To će nam kupiti vrijeme za sve
daljnje korake. I time završavam svoje izlaganje.
Hvala vam puno. Rado ćemo ponovno razgovarati o povlačenju iz WHO-a.
Jer, kao što je Gorbačov već rekao, spremni smo učiti iz povijesti.
Odavno smo naučili iz povijesti i ne želimo ni pod kojim okolnostima biti osuđeni na njezino ponavljanje.
Puno vam hvala na pažnji.