Visste du at maktfordelingsprinsippet ikke praktiseres selv i det direktedemokratiske Sveits?
At den øverste statsledelsen avstår fra å sjekke informasjon uavhengig og selvstendig? Og bare stoler på én organisasjon, WHO?
Et demokrati er basert på det grunnleggende prinsippet om maktfordeling. Maktene skal overvåke, kontrollere og korrigere
hverandre på grunnlag av uavhengig innhentet informasjon.
Philipp Kruse snakket på WHO-symposiet i Winterthur 1. mars 2025 om det faktum at dette demokratiet ikke lenger er en realitet.
Sveits er allerede i praksis fjernstyrt av WHO.
De planlagte endringene i det internasjonale helsereglementet har til hensikt å styrke WHOs eksklusive myndighet ytterligere.
For eksempel skal generaldirektørens mulighet til å erklære en helsesituasjon ikke innskrenkes, men utvides. I
fremtiden vil han kunne gjøre dette på selvstendig grunnlag.
Den kan da til og med overprøve sitt eget ekspertpanel og også overprøve det aktuelle landets uttalelse.
Statene har frist til 19. juli 2025 med å komme med innsigelser mot helsereglementet.
Hvis dette ikke skjer, vil innføringen finne sted fra 19. september i år.
Hør Kruses innlegg, med en kort introduksjon av Urs Hans, grunnlegger av "Public Eye
on Science" og arrangør av arrangementet.
Og nå har jeg gleden av å presentere Philipp Kruse.
Han er faktisk som en "gammel kjenning", han er alltid der ved gode anledninger.
Og han er nå kjent i hele Europa, han er en koryfé, kan man snart si.
Men hans kamp handler også om opplysning mot WHO, pandemipakten og de internasjonale helseretningslinjene.
Vi må fortsatt jobbe hardt for å overbevise Forbundsrådet om å vedta opting-out . Ok, kjære Philipp, du har ordet.
Tusen takk, kjære Urs, for at du fortsetter å organisere et slikt arrangement.
Kjære Urs, dette er det femte arrangementet ditt, det femte store arrangementet jeg har hatt æren av å delta
på siden Winterthur, begynnelsen i begynnelsen av 2022.
Tusen takk, du har gjort en utrolig god jobb for oss alle.
Jeg vil også takke deg for at du tok deg bryet med å komme hit til dette Corona-symposiet i Sveits.
Og jeg er veldig glad for å kunne snakke med så mange av dem som mulig etterpå.
Og med det vil vi begynne med å takke den forrige taleren, Jürg Vollenweider, min ærede kollega og venn, for at han tok
seg bryet med å understreke de kjedelige prosedyrespørsmålene.
Forbundsrådet ville være forpliktet til å avvise disse helseforskriftene på grunnlag av disse prosessuelle bruddene på
folkeretten alene - brudd på prosessuelle bestemmelser i henhold til folkeretten alene ville bety
at disse helseforskriftene måtte forkastes direkte.
Ja, og så kommer jeg til de materielle spørsmålene knyttet til disse prosessuelle reglene.
Utgangssituasjonen er beskrevet: Når det gjelder helsereglementet, har vi en frist til 19. juli.
Statene har frist til da med å komme med innsigelser.
Så vårt forbundsråd må også ha erklært overfor WHO at det ikke vil vedta disse reguleringene, justeringene.
Her er en oversikt utarbeidet av Andrea Staubli, som ikke bare er medlem av Free Switzerland Action Alliance,
men som også spiller en nøkkelrolle i organisasjonen - hun er advokat og tidligere dommer.
Det er viktig å innse dette når vi går inn i de gjenværende månedene.
Så sent som i går, i forgårs, ble fasen med mulig høring av alle parter, inkludert interesserte parter, inkludert
oss fra befolkningen, for å avgi en høring, en uttalelse om disse helseforskriftene, avsluttet.
Og jeg inviterer dere til å ta en titt på uttalelsen fra Free Switzerland Action Alliance på hjemmesiden.
Og det finnes andre uttalelser der som går mye mer i detalj enn det som er mulig her.
Vi kan bare berøre de viktigste punktene her.
Vi forventer en parlamentarisk debatt i det sveitsiske parlamentet om innholdsspørsmålene i
løpet av sommeren. Og vi ønsker å påvirke denne.
Hvis avslaget ikke finner sted innen 19. juli, vil disse helseforskriftene tre i kraft fra 19. september i år.
Utgangspunktet, men også når det gjelder innhold: Det er utrolig viktig å innse dette:
Hva har stått i disse helseforskriftene så langt, og hvordan har de blitt håndtert, slik at vi kan kategorisere de til dels svært
små justeringene, som virkelig må ses på med lupe og med juristenes tolkningserfaring, for at
vi i det hele tatt skal kunne kategorisere dem.
Og de tidligere helseforskriftene, som har vært i kraft i denne formen siden 2007, har
noe veldig viktig i artikkel 3, paragraf 1:
Dette regelverket håndheves med full respekt for menneskeverdet, menneskerettighetene og de grunnleggende frihetene!
Ja, alle som er til stede, det ville bety at vi nå alle kunne gå hjem bekymringsløse og frigjorte, for slik har
det stått hittil, og slik skal det også være i fremtiden.
Hvorfor er vi fortsatt bekymret? Ja, fordi vi ser på den spesifikke anvendelsen de siste årene.
Hvordan ble helsereglene anvendt - til tross for disse prinsippene?
Og jeg må kort gjennomgå det, som en advokat som selv har ført alle disse forhandlingene.
Det var et påbud om at barn måtte bruke masker, og fremfor alt fantes det ingen dispensasjonsadgang.
Jeg hadde et barn med nedsatt evne til å ta opp oksygen. Hun hadde permanent bare 80 prosent . Hun fikk heller ikke fritak.
Og de legene som utstedte unntaksattester i slike berettigede tilfeller, ble gjort til ofre. De ble involvert i straffesaker.
Og som dere alle vet, som for eksempel Dr. Andreas Heisler - som heldigvis ble frikjent nylig,
med rette, men etter de mest langvarige kampanjer.
Og i dag har jeg fortsatt en klient som allerede i slutten av oktober har fått tilbakekalt sin advokatbevilling -
den ble tilbakekalt i fjor - blant annet fordi han utstedte et maskefritak for en 14 år gammel jente.
Så her var ingen unntak mulig. Så tøffe politioperasjoner - det vet vi alle, noe av det mest utrolige.
Det har alltid vært masseprøver i skolen, i barneskolen. Her, Maihof, vil dette gå inn i Sveits' negative historie.
Den 29. januar 2021 - akkurat da maskekravet ble håndhevet overalt - ble 374 barn tvangstestet på
Maihof-skolen i Luzern fordi et positivt barn hadde blitt funnet under disse rutinemessige testene.
Og her er saken: Hvordan gjorde de det?
Om morgenen - en fredag formiddag - ble det sendt en e-post hjem til foreldrene der det sto:
"Ja, vi skal ta denne testen på ettermiddagen.
Må utføres av disse grunnene. Ta kontakt med oss hvis du ikke er enig."
Ja, de fleste foreldrene så ikke e-posten. De var på jobb.
Og det som skjedde, var at jeg fikk en telefon fra en lærer etterpå.
Hun ringte meg gråtende fordi hun måtte vente utenfor gymsalen med skoleklassen sin - eller måtte vente utenfor prøvesalen.
Og barna gråt allerede ut av rommet fordi de var blitt testet med makt. Med makt!
Og selv måtte hun hjelpe til med å holde på de barna som ikke ville bli testet.
Ble menneskets uinnskrenkede verdighet bevart her?
Vel, og så vet vi alle hva som skjedde med restauranteierne i Walliserkanne.
De ble arrestert i en stor politiaksjon med mye maktbruk.
Og - beklager, du kan se det her - jeg fikk bare besøke klienten min i fengselet i stedet for i
restauranten hans. Det var den 31. oktober 2021.
Eller i David Gym, her kan du se omkledningsrommet.
Vi ser her - dette er en av fem politibetjenter i garderobeområdet som også tok folk ut av badstuen.
Jeg vil bare sette dette i sammenheng med menneskets uinnskrenkede verdighet, som
visstnok allerede er inkludert i helsereglementet.
Og virkeligheten var som kjent ikke så ekstremt truende at man noensinne ville ha tydd
til disse militære, krigerske virkemidlene.
Det er forhistorien. Og vi skal også være klar over at det grunnleggende prinsippet om
statenes suverenitet er nedfelt i prinsippene.
Så artikkel 3, paragraf 4 i det internasjonale helsereglementet stadfester faktisk dette.
Statene er suverene og har lov til å gjøre bruk av sin suverenitet.
Men i hvilken grad benyttet Forbundsrådet seg av sin suverenitet, for eksempel når det gjaldt å avslutte unntakstilstanden,
den ekstraordinære situasjonen, det vil si unntaksloven?
Vi gikk ikke tilbake til normalsituasjonen, men til den spesielle situasjonen.
Og en journalist fra sveitsisk fjernsyn spurte med rette: "Hvorfor går vi ikke tilbake til normalen?"
Og svaret fra den sveitsiske forbundspresidenten, Simonetta Sommaruga, var: "Det kan vi ikke bare bestemme selv."
Et av temaene er WHO, som definerer en slik krisesituasjon.
Så her er det helt klart: Vi er ikke suverene. Det er WHO som bestemmer.
Heller ikke her er vi suverene: Den neste presidenten i det sveitsiske edsforbundet, Ignazio Cassis, i Arenaen som svar
på et spørsmål fra Sandro Protz, som gjorde rett i å spørre:
"Hvordan kan det ha seg at vi leser i avisene at flere og flere blir erklært koronadøde av sykehusene, men de kommer
til sykehuset på grunn av en bilulykke, en trafikkulykke eller andre ulykker, og det er derfor de dør?"
Og her - forbundspresidenten sier: "Ja, det er slik det er. Det er det WHO har gjort.
Under en pandemi må alle land gjøre denne vurderingen etter samme prinsipp."
Og vi husker alle Shakespeare, som sa: "Selv om det er galskap, er det likevel metode i det."
Det er tilnærmingen her. Totalt tøv. Totalt tull.
"Selv om det er galskap, er det metode i det." Vel, det er metode i det. Så så lenge det er metode i det, er alt tillatt.
Og domstolene - ikke noe bedre. Kort oppsummert - jeg vet, jeg har allerede sagt dette ... jeg må bare minne meg
selv på det hver gang - men domstolene har - som en bønnehjul - motarbeidet meg og mine klienter:
"Kruse, du vet at så lenge det er en pandemi, må myndighetene utvise større skjønn.
Og så lenge disse myndighetene følger WHOs anbefalinger, kan vi som domstoler ikke overprøve dette."
Så det betyr at så lenge denne utrolig lange perioden med pandemierklæring, som egentlig var en nærmest
evigvarende pandemi - fra 31. januar 2020 til 5. mai 2023 - hadde vi rett og slett ren vilkårlighet her.
Og på dette vilkårlige grunnlaget ble enhver revurdering, enhver korreksjon utelatt - med denne begrunnelsen.
Ja, det har aldri blitt uavhengig verifisert, ikke engang av parlamentet.
I Sveits har vi et system der den øverste myndigheten i staten er det sveitsiske parlamentet -
selvfølgelig også sammen med borgernes suverenitet.
Og frem til i dag har de ikke hatt noen overvåkings- eller tilsynsfunksjon.
Som en komité av advokater, som jeg grunnla sammen med noen få kolleger, har vi regelmessig oppfordret
parlamentarikere siden desember 2021 til å se nærmere på nettopp spørsmålet om å få slutt på denne pandemien.
Tiltakene må avsluttes, og det må foretas en ny vurdering.
Og svaret vi fikk var: "Ja, det kan vi bare gjøre når pandemien er over."
Så folk stoler blindt på WHOs allmakt og allvitenhet. Det er som sagt utgangspunktet.
Og det hele forverres av det faktum, som allerede er blitt nevnt av min ærede kollega Jürg Vollenweider, at i
Sveits er domstolene og myndighetene bundet av folkeretten.
Og hvis man mener at WHOs anbefalinger representerer noe i retning av beste praksis, det vil si det beste som bør
og skal gjøres i slike situasjoner, så må man følge dem.
Det er alt status quo så langt. Og ikke å forglemme: Det finnes en nesten giftig
paragraf 42 i den nåværende grunnloven. Og den sier
"Helsetiltak som iverksettes på grunnlag av disse helseforordningene, må iverksettes og ferdigstilles uten
forsinkelse og anvendes på en åpen og vilkårlig måte."
Så det er allerede forankret og implementert. Ja, så jeg ber deg om å gjøre din egen vurdering.
Hvor mye kan vi egentlig stole på denne bokstaven i det internasjonale helsereglementet i fremtiden?
Så vi har også, og sist, men ikke minst, har vi også aktuelle saker, en av dem jeg nevnte, nemlig dr.
Han har totalt tre - han har bare utstedt sertifikater i tre tilfeller, hvorav jeg nevnte det ene, maskesertifikatet.
I to andre attester, etter en grundig vurdering, blodprøver og så videre og undersøkelse, sa han flere timer:
"I ditt tilfelle vil vaksinasjonen være ufordelaktig av medisinske årsaker. Jeg vil frita deg fra vaksinasjonen."
Dette har ført til at folkehelsekontoret i kantonen Zürich anklager ham for kriminell energi - anklager ham for
kriminell energi - og sier at han setter folkehelsen i fare.
Dette er i dag, dette er ikke den onde fortiden, da vi ikke visste bedre.
Det er status quo. Og hvorfor maser jeg så mye om det?
Bare for å vise deg at enhver bekreftelse, uansett hvor liten den er, eller til og med forverring, vil bringe denne fortiden tilbake
til virkeligheten i fremtiden og gjøre det hele enda verre.
Og det er slik det hele bør sees på. Heller ikke i Tyskland har vi noen ny vurdering, selv om alt har
vært klart i lang tid takket være RKI-protokollene.
Og jeg vil også gjerne påpeke noe som virkelig burde få enhver sveitsisk parlamentariker til å tenke seg om.
Allerede før Trump publiserte underkomiteen i Representantenes hus sin sluttrapport 4. desember 2024 etter rundt to års
etterforskning - det vil si at de utførte sine etterforskningsoppgaver - og alle disse
etterforskningene er offentlige og tilgjengelige.
Og på den tredje siden står det klart og tydelig at disse skolenedleggelsene og alle tiltakene var rent politisk motivert
og ikke hadde noen som helst medisinsk eller vitenskapelig begrunnelse, og at tiltakene var verre enn selve viruset.
Jeg anbefaler at du leser den, men fremfor alt anbefaler jeg at alle parlamentarikere leser den.
Men hva har Forbundsrådet å si om denne endringen i helsereglementet?
Han sier at det kun dreier seg om tekniske justeringer av mindre betydning, at det ikke kreves noen ekstra
finansiering, ingen lovendringer og absolutt ingen innskrenkning av sveitsisk suverenitet.
Og det er derfor det sveitsiske folket, og ideelt sett ikke engang parlamentet, ikke trenger å ha noe å si.
Hva er den motsatte posisjonen? Og her igjen:
Vennligst ta en titt på våre svært detaljerte uttalelser og konsultasjoner på hjemmesiden til "Aktionsbündnis Freie
Schweiz" (Aktionsbündnis Freie Schweiz), spesielt de fra "Aktionsbündnis Freie Schweiz" selv, der vi går i detalj.
Derfor kan og må vi oppsummere her:
Disse endringene i IHR sementerer og skjerper den eksisterende rettstilstanden til skade for
befolkningen og til fordel for legemiddelindustrien.
Og det hele har totalitære overtoner. Så enkelt er det. Og vi har vist dette i detalj.
Det er et program for å eliminere alle kvalitetsstandarder med en militær logikk.
Det hele er preget av en militær logikk. Det er total unntakstilstand.
Alt er tillatt, til og med nødtillatelser uten sikkerhetstester.
Det finnes ingen korreksjonsmuligheter. Så når en slik unntakstilstand først er
erklært, finnes det ingen korrigerende mekanisme.
Det hele er som sagt i strid med befolkningens interesser.
Og dette er et program for totalitær vilkårlighet som aldri er forenlig med vår forståelse av staten
- heller ikke de eksisterende helsereguleringene.
Og på dette grunnlaget kan vi se de viktigste punktene her. Det er fire av fem. Jeg kommer til det femte.
Det første poenget er at du bare trenger å se på fortiden:
Aha, generaldirektørens skjønn og mulighet til å erklære en helsesituasjon innskrenkes ikke og
underlegges ikke en korreksjonsmekanisme basert på tidligere erfaringer, men tvert imot utvides den.
Den kan gjøre dette uavhengig. Den kan til og med overprøve sitt eget ekspertpanel og også
overprøve uttalelsen fra det berørte landet.
Det er det første punktet. Dette fører til eller gir opphav til frykt for at vi igjen vil få
tilfeldige, permanente pandemier i enda lengre tid.
Punkt to: Generaldirektøren kan erklære hvilke produkter WHO anser som nødvendige for å bekjempe pandemien.
Forestill deg nå et land som sier: "Vi gjør ting annerledes."
Da får jeg straks høre: Vent litt, det er de, for eksempel Sveits er en trussel mot verden fordi de ikke bruker disse produktene.
Det er rett og slett de facto maktens makt og nettopp denne logikken i beste praksis-standarden som allerede er i sving
her, uten at det er knyttet noen kommandomakt, en faktisk militær kommandomakt, til det. Men vent på det siste punktet.
Så er det en finansieringsmekanisme. Det er et stort problem.
Men i det store og hele må det sies at WHO og de drivende medlemslandene er av den oppfatning at de fattigere landene,
landene i sør, det globale sør, spesielt Afrika, må støttes økonomisk, at de må støttes med ekspertise og produksjonsanlegg
slik at de også kan dra nytte av vaksinasjoner og vaksiner.
Det betyr at vi i fremtiden ikke bare må betale massevis for våre overinnkjøpte vaksiner, men også for andre lands.
I går eller i forgårs kom det for øvrig en rapport om at forbundsrådet i Sveits, til tross for anmodninger fra parlamentet,
fortsatt nekter å offentliggjøre de nøyaktige økonomiske tallene for hvor mye de har brukt på mRNA-baserte stoffer.
Det er ikke mulig i det hele tatt. Dette burde få alle parlamentarikere til å våkne.
Forbundsrådet må offentliggjøre disse tallene.
Hvor mye har vi ikke betalt for denne nonvaleur, denne ikke-verdien?
Det er i alle fall ikke et stoff med gjenkjennelige medisinske fordeler, snarere tvert imot, som vi skal få høre senere.
Ja, og så er det en hel liste med tilleggsforpliktelser - under tittelen kjernekapasiteter, kjerneforpliktelser eller
grunnleggende forpliktelser - som ikke bare er lagt til på konføderasjonsnivå, men også på kanton- og kommunenivå.
Og der sier Forbundsrådet ganske kort og konsist at ja, det kan vi lett dekke med de eksisterende ressursene.
Men hva er det farligste punktet? Og dette har Jürg Vollenweider allerede beskrevet og forklart veldig godt.
Her handler det om informasjons- og tolkningssuverenitet.
Helt til slutt i den kronologiske rekkefølgen - men helt til slutt mener jeg også et dokument her, i Appendix 1, i Annex 1, i
denne delen om kjernekapasiteter, uanselig, du vil ikke kjenne det igjen, i ordlyden risikokommunikasjon, inkludert
hvordan man skal håndtere feilinformasjon og desinformasjon.
Jürg Vollenweider har allerede forklart veldig godt at vi ikke på noen måte må stole på denne overfladiske
formuleringen, men at vi selvfølgelig må gå tilbake til opprinnelseshistorien til denne formuleringen når vi tolker den.
Og fremfor alt må vi innse at dette har eksistert lenge.
Denne kontrollen, denne informasjonssuvereniteten fra WHOs side, har vært utøvd lenge, og vi har utallige eksempler på det.
Det begynner med all informasjonen om hvor farlig pandemisituasjonen er og hva vi bør gjøre.
Men jeg vil kort påpeke at WHO samlet alle de store sosiale medie- og teknologiselskapene allerede i februar 2020.
Hun gikk til lokalene på Facebook, kalte dem alle sammen dit og sa: "Her er spillereglene. Vi lager en kontrakt nå.
Du forplikter deg til å sørge for at ingen annen informasjon kan leses på plattformene dine enn den du har mottatt fra oss.
Og disse møtene ble så gjentatt månedlig, månedlig og deretter online, ikke lenger fysisk. Hva er det vi snakker om?
Det er Google, Facebook, Amazon, YouTube, Instagram, en hel liste med rundt 50 slike sosiale medieplattformer -
med andre ord hele den sosiale medieverdenen på nettet.
Dette har blitt rekapitulert ganske tydelig av forskere. Alle som er interessert i kilden, er velkomne til å komme til meg.
Ja, og hvorfor er det så truende?
Først og fremst vet vi selvfølgelig at ytringsfrihet, informasjonsfrihet og vitenskapsfrihet er grunnlaget for at vi
som borgere i det hele tatt kan bevege oss innenfor demokratiets rammer - men også for at politikk, den
politiske beslutningsprosessen, skal kunne finne sted.
Og slik at vi også kan ta en informert beslutning om vår egen helse.
Det er ille nok, og det har allerede blitt gjort veldig bra.
Men det er også veldig, veldig forvrengende eller relativt relevant, eller snarere
relevant, for demokratisk beslutningstaking.
Vi har sett denne avstemningen. Vi fikk lov til å stemme tre ganger i Sveits.
Vi fikk lov til å stemme over covid-19-loven selv. Og vi fikk alltid omtrent det samme resultatet.
40 % avviste denne covid-19-loven, bare 40 %, mer eller mindre, og 60 % aksepterte den.
Ja, hvis det vurderingsgrunnlaget som alltid har blitt presentert for befolkningen, konsekvent er basert på løgn, kan ikke
innbyggerne ta en korrekt og nøyaktig beslutning ved valgurnene.
Men det er ikke nok. Vi har en fare - det er åpenbart - for hele rettsstatens funksjon.
Vi lever fortsatt i et demokrati basert på det grunnleggende prinsippet om maktfordeling.
Og disse maktene bør overvåke hverandre, kontrollere hverandre, korrigere hverandre og gjøre det
på grunnlag av uavhengig innhentet informasjon.
Og hvis man korrumperer dette systemet og baserer det på én enkelt informasjonskilde som avgjør hva som er sant
og hva som er usant, korrumperer man et helt statssystem.
Så skjer det at Parlamentet sier: "Nei, vi kan ikke sjekke det, det er fortsatt erklært en pandemi av WHO.
Ellers holder domstolene meg og pasientene mine ansvarlige:
Vi beklager, det er fortsatt en pandemi, og myndighetene har fulgt WHOs anbefalinger og så videre og så videre.
Med andre ord blir vi i praksis fjernstyrt.
Fjernstyrt av WHO, uten at det ser ut som en militær general, men rett og slett fordi vår høyeste statsledelse frivillig avstår fra
å sjekke informasjonen selv, uavhengig og autonomt, og antar den falske ideen om at WHO er
ufeilbarlig, aldri kan ta feil og alltid har rett.
Og vi vet at det ikke finnes noen i hele verden som er ufeilbarlig, som aldri tar feil
og som alltid har rett. Takk skal dere ha.
Dette er en absolutt absurditet og må avvises med all tydelighet, også ut fra dagens rettstilstand.
Ja, alt dette er ikke nok for meg med tanke på de grusomhetene som til slutt ble påført befolkningen ved å få dere, oss alle,
til å tro på en fare som egentlig ikke eksisterte og selge et middel som uunnværlig, som uten
alternativ, som ikke medførte noen sikkerhetsproblemer.
Dette er et bedrag av hele befolkningen.
Og hvorfor er det relevant i forbindelse med en slik ... Hvorfor er det så viktig? Ja, ganske enkelt.
Vi har å gjøre med et stoff som i det minste må beskrives som eksperimentelt i sin natur.
Vi visste på forhånd, ingen visste på forhånd hva de inneholdt, og ingen visste på forhånd hvilke effekter
de ville ha, disse mRNA-baserte stoffene. Dette er et godt eksempel på et eksperiment.
Og for en slik utgangssituasjon har vi ufravikelige bestemmelser både i folkeretten og i vår egen føderale
grunnlov, artikkel 10, paragraf 3, innenfor rammen av folkeretten, innenfor rammen av forbudet mot tortur.
Og dette er veldig fint beskrevet her i den internasjonale konvensjonen om sivile og politiske rettigheter.
Dette er absolutt ufravikelig folkerett og gjelder også i tilfelle en offentlig nødssituasjon som
truer nasjonens liv og er offisielt proklamert.
Det finnes ikke noe unntak fra denne grunnregelen. Ingen kan utsettes for medisinske eller vitenskapelige
eksperimenter uten frivillig samtykke, aldri noensinne.
Og regjeringer, parlamenter og domstoler har tillatt det likevel - tillatt det likevel.
For meg er det den største og mest skremmende erkjennelsen fra alle disse "årene uten
sidestykke", fra disse årene med krise under Corona.
At slike grunnleggende funn, som til syvende og sist er frukten av andre verdenskrig og må ses i sammenheng med Nürnberg-koden,
bare blir feid til side ved første anledning fordi noen få legemiddelprodusenter ønsker å selge sine vaksinasjonsprodukter.
Hvor vil vi ende opp hvis vi fortsetter å la dette skje og ikke tar et oppgjør med det?
Det er en forbrytelse mot menneskeheten som er begått.
En forbrytelse mot menneskeheten er begått av WHO, som mot bedre vitende har lurt oss og fortsetter å lure oss til å tro
at det finnes en fare som absolutt ikke eksisterer, og som pådytter oss produkter som er skadelige og farlige.
Og bare av den grunn må vi trekke tilbake vår tillit til dette WHO.
Hva har vi i vente med disse justeringene i det internasjonale helseregelverket?
Det er et program for vilkårlig avskaffelse av alle kvalitetsstandarder, både i den
farmasøytiske sektoren og i den demokratiske sektoren.
Det er et program for vilkårlig bedrag av befolkningen. Det er et program for vilkårlig håndhevelse av farmasøytiske interesser.
Et program som gjør det mulig å oppheve maktfordelingen i beskyttelsen av grunnleggende rettigheter ut av det blå, får det
til å fremstå som lovlig, med maksimal begrensning av suverenitet og selvbestemmelse, med uberegnelige risikoer for
helse og økonomi, inkludert forbrytelser mot menneskeheten.
Det er med andre ord helt uforenlig med vår konstitusjonelle orden.
Vi må avvise det og si: Stopp! Akkurat, og det bringer meg til slutten.
Jeg tror vi trenger kontrollmekanismer, vi trenger ansvarliggjøring fra WHO, vi trenger kontrollmekanismer.
Og vi må gjøre opp med den gamle myten om at disse personene også er gitt absolutt immunitet.
Derfor anbefaler jeg at dere skriver under på to opprop som et strakstiltak. Det er to opprop i omløp i Sveits.
En av dem ønsker å ta tak i roten til problemet og komme seg ut av WHO.
Det sier seg selv at mitt hjerte banker for dette oppropet, som EDU har presentert på en glimrende måte.
Og vi som Free Switzerland Action Alliance: Vær så snill, hvis du gjør noe etter dette symposiet, gå til hjemmesiden vår og sørg
for at du signerer dette oppropet, som du også kan signere fra Tyskland, eller fra et hvilket som helst
annet land, hvor det rett og slett handler om dette:
Forbundsrådet bør avvise disse endringene. Dette vil gi oss tid til alle videre skritt. Og det bringer meg til slutten.
Takk skal dere ha. Vi tar gjerne en prat om å forlate WHO en annen gang.
For, som Gorbatsjov sa, vi er klare til å lære av historien.
Vi har for lengst lært av historien, og vi ønsker absolutt ikke å bli dømt til å gjenta den.
Tusen takk for oppmerksomheten.