Ali ste vedeli, da se načelo delitve oblasti ne izvaja niti v neposredno demokratični Švici?
Da najvišje državno vodstvo ne preverja informacij neodvisno in samostojno? in se zanaša le na eno
organizacijo, Svetovno zdravstveno organizacijo?
Demokracija temelji na temeljnem načelu delitve oblasti. Te oblasti bi morale druga drugo spremljati, nadzirati in
popravljati na podlagi neodvisno pridobljenih informacij.
Philipp Kruse je 1. marca 2025 na simpoziju SZO v Winterthurju spregovoril o tem, da ta demokracija ni več realnost.
WHO že zdaj učinkovito nadzira Švico na daljavo.
Načrtovane spremembe mednarodnih zdravstvenih predpisov naj bi še okrepile izključno
pristojnost Svetovne zdravstvene organizacije.
Na primer, možnost generalnega direktorja, da razglasi izredne razmere na področju zdravja, naj ne bi bila omejena,
temveč razširjena. V prihodnosti bo to lahko počel samostojno.
V tem primeru bi lahko celo zavrnil mnenje lastne skupine strokovnjakov in tudi mnenje zadevne države.
Države lahko do 19. julija 2025 vložijo ugovor na zdravstvene predpise.
Če se to ne bo zgodilo, bo uvedba potekala od 19. septembra letos.
Poslušajte Krusejeve besede s kratkim uvodom Ursa Hansa, ustanovitelja organizacije
"Public Eye on Science" in organizatorja dogodka.
Zdaj pa vam z veseljem predstavljam Philippa Kruseja.
Pravzaprav je kot "stari faceful", vedno je prisoten ob dobrih priložnostih.
Zdaj je znan po vsej Evropi, lahko bi rekli, da je svetnik.
Njegov boj pa je namenjen tudi izobraževanju proti SZO, pandemičnemu paktu in mednarodnim zdravstvenim smernicam.
Še vedno si moramo močno prizadevati, da bi prepričali Zvezni svet, naj sprejme
opting-out . Dobro, dragi Philipp, imate besedo.
Najlepša hvala, dragi Urs, da še naprej organizirate takšen dogodek.
Dragi Urs, to je tvoj peti dogodek, peti večji dogodek, ki sem se ga imel čast udeležiti
od Winterthurja, začetka v začetku leta 2022.
Najlepša hvala, za vse nas ste opravili neverjetno delo.
Rad bi se vam zahvalil, ker ste se potrudili in prišli na simpozij Corona v Švici.
In zelo sem vesel, da se bom lahko po koncu pogovarjal s čim več od njih.
S tem se zahvaljujemo prejšnjemu govorniku Jürgu Vollenweiderju, mojemu spoštovanemu kolegu in prijatelju, ker se
je potrudil poudariti dolgočasna postopkovna vprašanja.
Zvezni svet bi moral te zdravstvene predpise zavrniti že na podlagi teh postopkovnih kršitev po mednarodnem pravu - že samo
kršitve postopkovnih določb po mednarodnem pravu bi pomenile, da bi bilo treba te zdravstvene predpise v celoti zavrniti.
Da, preidem na vsebinska vprašanja teh postopkovnih pravil.
Opisan je bil začetni položaj: Kar zadeva zdravstvene predpise, imamo rok 19. julija. Do takrat morajo države vložiti ugovor.
Zato je moral tudi naš zvezni svet do takrat SZO sporočiti, da teh predpisov in prilagoditev ne bo sprejel.
Tukaj je pregled, ki ga je pripravila Andrea Staubli, ki ni le članica našega združenja Free Switzerland Action
Alliance, temveč ima tudi ključno vlogo pri njegovi organizaciji - je odvetnica in nekdanja sodnica.
V preostalih mesecih se moramo tega zavedati.
Ravno včeraj, predvčerajšnjim, se je končala faza možnega posvetovanja z vsemi strankami, vključno z
zainteresiranimi strankami, vključno z nami, prebivalci, da bi predložili posvetovanje, mnenje o teh zdravstvenih predpisih.
Vabim vas, da si na domači strani ogledate izjavo akcijske zveze za svobodno Švico.
Obstajajo tudi druge izjave, ki so veliko bolj podrobne, kot je to mogoče tukaj. Tu se lahko dotaknemo le najpomembnejših točk.
Poleti pričakujemo parlamentarno razpravo v švicarskem parlamentu o vsebinskih vprašanjih. Na to želimo vplivati.
Če do 19. julija ne bo prišlo do zavrnitve, bodo ti zdravstveni predpisi začeli veljati 19. septembra letos.
Začetna točka in tudi vsebina: to je izjemno pomembno, da se tega zavedate:
Kaj je bilo doslej v teh zdravstvenih predpisih in kako so bili obravnavani, da bi lahko razvrstili včasih zelo majhne
prilagoditve, ki jih je dejansko treba obravnavati s povečevalnim steklom in z razlagalnimi
izkušnjami pravnikov, da bi jih sploh lahko razvrstili.
V prejšnjih zdravstvenih predpisih, ki v tej obliki veljajo od leta 2007, pa je v prvem odstavku 3. člena nekaj zelo pomembnega:
Ti predpisi se izvajajo ob popolnem spoštovanju človekovega dostojanstva, človekovih pravic in temeljnih svoboščin!
Da, vsi prisotni, to bi pomenilo, da lahko zdaj vsi odidemo domov brezskrbni in osvobojeni, saj je tako
bilo rečeno doslej in tako mora ostati tudi v prihodnje.
Zakaj, zakaj smo še vedno zaskrbljeni? Da, ker se ukvarjamo s posebno uporabo v zadnjih letih.
Kako so se kljub tem načelom uporabljali zdravstveni predpisi?
Kot odvetnik, ki je sam vodil vse te postopke, jih moram na kratko pregledati.
Otroci so morali nositi maske, predvsem pa ni bilo dovoljenja za izvzetje.
Imela sem otroka z zmanjšano sposobnostjo sprejemanja kisika. Nenehno je imela le 80-odstotno . Tudi ona ni dobila oprostitve.
Zdravniki, ki so v takšnih upravičenih primerih izdali izredna potrdila, so bili žrtve. Vključeni so bili v kazenske postopke.
In kot vsi veste, kot na primer dr. Andreas Heisler, ki je bil nedavno na srečo oproščen,
kar je prav, vendar po najdaljših prizadevanjih.
Še danes imam stranko, ki so ji konec oktobra že odvzeli licenco za opravljanje poklica - odvzeli so ji jo
lani -, ker je med drugim 14-letni deklici izdala potrdilo o oprostitvi uporabe maske.
Izjeme tu torej niso bile mogoče. Potem so sledile težke policijske operacije - to vsi vemo, nekaj najbolj neverjetnega.
V šolah, tudi v osnovnih šolah, so vedno potekali množični preizkusi znanja. Tukaj, Maihof,
se bo to zapisalo v negativno zgodovino Švice.
29. januarja 2021 - ravno v času, ko se je povsod uveljavljala zahteva po maskah - so na šoli Maihof v
Luzernu obvezno testirali 374 otrok, ker so med rutinskimi testi odkrili pozitivnega otroka.
In še nekaj: kako so to dosegli?
Zjutraj - v petek zjutraj - je bilo staršem domov poslano elektronsko sporočilo: "Da, ta test bomo opravili popoldne.
Izvesti je treba iz teh razlogov. Če se s tem ne strinjate, se obrnite na nas."
Da, večina staršev ni videla e-poštnega sporočila. Bili so v službi.
In zgodilo se je, da me je potem poklical učitelj.
Klicala me je z jokom, ker je morala s svojim razredom čakati pred telovadnico - ali pa je morala čakati pred testno sobo.
In otroci so že jokali iz sobe, ker so bili na silo preizkušeni. Na silo!
Tudi sama je morala pomagati pri zadrževanju otrok, ki se niso želeli testirati.
Ali je bilo tu ohranjeno neomejeno dostojanstvo ljudi?
No, potem pa vsi vemo, kaj se je zgodilo z lastniki restavracije Walliserkanne.
Aretirali so jih z obsežno policijsko akcijo, pri kateri so uporabili veliko sile.
In - oprostite, to si lahko ogledate tukaj - svojo stranko sem lahko obiskal le v zaporu
namesto v restavraciji. To je bilo 31. oktobra 2021.
Ali v telovadnici David Gym, kjer si lahko ogledate prostor za preoblačenje.
Tu vidimo - to je eden od petih policistov v prostoru za preoblačenje, ki so prav tako odpeljali ljudi iz savne.
To bi želel le umestiti v kontekst neomejenega dostojanstva človeškega bitja, ki naj
bi bilo že vključeno v zdravstvene predpise.
In kot vemo, realnost ni bila tako zelo grozeča, da bi se človek kdaj zatekel k tem vojaškim, vojnim sredstvom.
To je predzgodovina. Zavedati pa se moramo tudi, da je temeljno načelo suverenosti držav zapisano v načelih.
Tako je v členu 3(4) Mednarodnega zdravstvenega pravilnika to dejansko zapisano.
Države so suverene in lahko uporabljajo svojo suverenost.
Toda v kolikšni meri je naš zvezni svet uporabil svojo suverenost, na primer pri odpravi izrednih razmer,
izrednih razmer, tj. pri zakonu o izrednih razmerah?
Nismo se vrnili v običajne razmere, ampak v posebne razmere.
Novinar švicarske televizije je upravičeno vprašal: "Zakaj se ne vrnemo v normalno stanje?"
Predsednica Švicarske konfederacije Simonetta Sommaruga je takrat odgovorila: "O tem ne moremo odločati sami."
Ena od tem je SZO, ki opredeljuje takšne izredne razmere.
Zato je povsem jasno: nismo suvereni. O tem odloča SZO.
Tudi tu nismo suvereni: naslednji predsednik Švicarske konfederacije Ignazio Cassis je v Areni odgovoril
na vprašanje Sandra Protza, ki je upravičeno vprašal:
"Kako to, da v časopisih beremo, da bolnišnice vse več ljudi razglasijo za mrtve zaradi koronarne smrti, vendar
so prišli v bolnišnico zaradi prometne nesreče, nesreče na cesti ali drugih nesreč, zato so umrli?"
In tu - zvezni predsednik pravi: "Da, tako je. To je storila Svetovna zdravstvena organizacija.
V primeru pandemije morajo vse države to oceniti po enakem načelu."
In vsi se spomnimo Shakespeara, ki je dejal: "Čeprav je to norost, je v njej metoda."
Takšen je tudi pristop v tem primeru. Popolna neumnost. Popolna neumnost.
"Čeprav gre za norost, je v njej metoda." No, v tem je metoda. Dokler je v njej metoda, je vse dovoljeno.
In sodišča niso nič boljša. Zgoščeno tukaj - vem, to sem že povedal ... le vsakič znova se moram
spomniti na to - vendar so sodišča - kot molitveno kolo - nasprotovala meni in mojim strankam:
"Gospod Kruse, veste, da morajo organi, dokler je pandemija, ravnati bolj diskretno.
Dokler se ti organi držijo priporočil Svetovne zdravstvene organizacije, mi kot sodišče tega ne moremo spremeniti."
To pomeni, da je bilo to izjemno dolgo obdobje razglasitve pandemije, ki je bila dejansko skoraj večna pandemija -
od 31. januarja 2020 do 5. maja 2023 - povsem samovoljno.
In na tej samovoljni podlagi je bila izpuščena vsaka ponovna ocena, vsak popravek - s to utemeljitvijo.
Da, nikoli ni bila neodvisno preverjena, niti v parlamentu.
V Švici imamo sistem, v katerem je najvišji organ v državi švicarski parlament - seveda skupaj s suverenom državljanov.
Do danes niso opravljali funkcije spremljanja ali nadzora.
Kot odbor pravnikov, ki sem ga ustanovil skupaj z nekaj kolegi, od decembra 2021 redno pozivamo poslance,
naj preučijo prav to vprašanje končanja te pandemije.
Ukrepe je treba odpraviti in opraviti pregled.
In dobili smo odgovor: "Da, to lahko storimo šele, ko bo pandemije konec."
Zato ljudje slepo zaupajo v vsemogočnost in vsevednost WHO. To je, kot sem rekel, izhodišče.
Vse skupaj še poslabšuje dejstvo, ki ga je omenil že moj spoštovani kolega Jürg Vollenweider, da v
Švici sodišča in organe zavezuje mednarodno pravo.
Če torej menite, da priporočila SZO predstavljajo nekakšen standard najboljše prakse, tj. najboljše, kar je treba in kar je
treba storiti v takšnih primerih, potem jih bo treba uporabiti.
To je vse, kar je do zdaj veljalo. In da ne pozabimo: V sedanji ustavi je skoraj strupen člen 42. V njem piše:
"Zdravstveni ukrepi, sprejeti na podlagi teh zdravstvenih predpisov, se morajo začeti in dokončati brez
odlašanja ter izvajati pregledno in nediskriminatorno."
To je torej že vključeno, zasidrano in izvedeno. Da, zato vas prosim, da presodite sami.
Kako zelo se lahko v prihodnosti zanesemo na to črko mednarodnih zdravstvenih predpisov?
Tako imamo tudi, in nenazadnje, imamo tudi trenutne primere, enega od njih sem že omenil, to je Dr. Dhani.
Skupaj je izdal tri potrdila - potrdila je izdal le v treh primerih, od katerih sem enega že omenil, potrdilo o maski.
V dveh drugih potrdilih je po temeljiti oceni, vzorcih krvi in tako naprej ter večurnem pregledu dejal:
"V vašem primeru bi bilo cepljenje neugodno iz zdravstvenih razlogov. Cepljenja vas bom oprostila."
Urad za javno zdravje kantona Zürich ga je zaradi tega obtožil kaznivega dejanja - obtožil ga je
kaznivega dejanja - in dejal, da ogroža javno zdravje.
To je današnji čas, to ni zlobna preteklost, ko nismo vedeli nič bolje.
To je status quo. In zakaj o tem toliko govorim?
Preprosto zato, da bi vam pokazal, da bo vsaka, še tako majhna potrditev ali celo poslabšanje, to preteklost
vrnila v realnost v prihodnosti in vse skupaj še poslabšala.
Tako je treba gledati na celotno zadevo. Tudi v Nemčiji nimamo ponovne presoje, čeprav je
zaradi protokolov RKI že dolgo časa vse jasno.
Prav tako bi rad opozoril na nekaj, kar bi moralo vsakemu švicarskemu poslancu dati misliti.
Še pred Trumpom, še pred Trumpom, je pododbor predstavniškega doma 4. decembra 2024 objavil končno poročilo po
približno dveh letih preiskave - torej so opravili svoje preiskovalne naloge - vse te preiskave so javne in so dostopne.
Na tretji strani pa je jasno navedeno, da so bili zaprtje šol in vsi ukrepi zgolj politično motivirani in niso
imeli nobene medicinske ali znanstvene utemeljitve ter da so bili ti ukrepi hujši od samega virusa.
Priporočam vam, da jo preberete, predvsem pa priporočam, da jo preberejo vsi parlamentarci.
Kaj pa o tej spremembi zdravstvenih predpisov meni Zvezni svet?
Pravi, da gre le za tehnične prilagoditve manjšega pomena, da niso potrebna dodatna finančna sredstva, spremembe
zakonodaje in vsekakor ne omejevanje švicarske suverenosti.
Zato Švicarjem in v idealnem primeru niti parlamentu ni treba imeti besede.
Kakšno je nasprotno stališče? In še enkrat:
Oglejte si naše zelo podrobne izjave in posvetovanja na domači strani "Aktionsbündnis Freie Schweiz" (Akcijska
zveza Svobodna Švica), zlasti tiste "Aktionsbündnis Freie Schweiz", kjer smo podrobno predstavljeni.
Zato lahko in moramo tukaj povzeti:
Te spremembe IHR utrjujejo in zaostrujejo obstoječi pravni položaj v škodo prebivalstva in v korist farmacevtske industrije.
Vse skupaj ima totalitarni pridih. To je tako preprosto. In to smo podrobno prikazali.
Gre za dejanski program za odpravo vseh standardov kakovosti z vojaško logiko.
Za celotno zadevo je značilna vojaška logika. Velja popolno izredno stanje.
Dovoljeno je vse, tudi dovoljenja v sili brez varnostnih testov.
Možnosti popravkov ni. Ko so enkrat razglašene izredne razmere, ni popravnega mehanizma.
Kot sem že dejal, je vse skupaj v nasprotju z interesi prebivalstva.
To pa je program totalitarne samovolje, ki ni nikoli združljiva z našim razumevanjem države
- celo z obstoječimi zdravstvenimi predpisi.
Na podlagi tega lahko vidimo najpomembnejše točke. To so štiri od petih. Prešel bom na peto.
Prva točka je, da se je treba ozreti le na preteklost:
Aha, diskrecijska pravica in sposobnost generalnega direktorja, da razglasi izredne zdravstvene razmere, se ne
omejujeta in nista predmet popravnega mehanizma na podlagi prejšnjih izkušenj, ampak se nasprotno, razširjata.
To lahko stori samostojno. Lahko celo razveljavi mnenje lastne skupine strokovnjakov in tudi mnenje zadevne države.
To je prva točka. Zaradi tega se pojavljajo strahovi, da bomo spet imeli naključne, stalne pandemije, ki bodo trajale še dlje.
Potem druga točka: generalni direktor lahko razglasi, katere izdelke WHO šteje za potrebne za boj proti pandemiji.
Zdaj pa si predstavljajte državo, ki pravi: "Mi delamo drugače."
Nato mi takoj rečejo: "Čakajte trenutek, ampak oni so, na primer Švica je grožnja svetu, ker ne uporablja teh izdelkov.
Gre preprosto za dejansko moč moči in prav ta logika standarda najboljše prakse že deluje, ne da bi bila z njo
povezana kakršnakoli moč poveljevanja, dejanska vojaška moč poveljevanja. Toda počakajte na zadnjo točko.
Potem obstaja mehanizem financiranja. To je veliko vprašanje.
Na splošno pa je treba povedati, da Svetovna zdravstvena organizacija in države članice gonilne sile menijo, da je treba
revnejše države, države Juga, globalnega Juga, zlasti Afriko, finančno podpreti, jim zagotoviti strokovno
znanje in proizvodne zmogljivosti, da bodo lahko tudi one imele koristi od cepljenja in cepiv.
To pomeni, da v prihodnosti ne bomo morali množično plačevati le za naša prekomerna
cepljenja, temveč tudi za cepljenja v drugih državah.
Mimogrede, včeraj ali predvčerajšnjim je bilo objavljeno poročilo, da švicarski zvezni svet kljub parlamentarnim
zahtevam še vedno noče objaviti natančnih finančnih podatkov o tem, koliko je porabil za snovi na osnovi mRNA.
To sploh ni mogoče. To bi moralo opozoriti vse poslance. Zvezni svet mora te številke razkriti.
Koliko smo plačali za to ne-vrednost, za to ne-vrednost.
Vsekakor ne gre za snov s prepoznavnimi zdravstvenimi koristmi, temveč ravno nasprotno, kot bomo slišali pozneje.
Da, potem pa je tu še cel seznam dodatnih obveznosti - pod imenom temeljne zmogljivosti, temeljne obveznosti ali
osnovne obveznosti -, ki niso dodane samo na ravni konfederacije, ampak tudi na ravni kantonov in občin.
Zvezni svet je zelo jedrnato dejal, da, da, z obstoječimi sredstvi lahko to zlahka pokrijemo.
Katera je najbolj nevarna točka? To je zelo dobro opisal in razložil že Jürg Vollenweider.
Pri tem gre za suverenost informacij in razlage.
Skrit na samem koncu kronološkega zaporedja - vendar na koncu mislim tudi na dokument tukaj, v Dodatku 1, v Prilogi 1, v tem
poglavju o ključnih zmogljivostih, neopazen, ne bi ga prepoznali, v besedilu komunikacija o tveganjih, vključno s
tem, kako ravnati z dezinformacijami in dezinformacijami.
Jürg Vollenweider je že zelo dobro pojasnil, da se na to površno formulacijo nikakor ne smemo zanašati,
temveč se moramo pri razlagi te formulacije seveda vrniti k zgodovini njenega nastanka.
Predvsem pa se moramo zavedati, da je ta problematika prisotna že dolgo časa.
Ta nadzor, ta informacijska suverenost SZO se izvaja že dolgo, za kar imamo neskončno primerov.
Začenši z vsemi informacijami o tem, kako nevarna je pandemija in kaj moramo storiti.
Na kratko pa bi rad poudaril, da je WHO februarja 2020 združila vsa glavna podjetja s področja družbenih medijev in tehnologije.
Odšla je v prostore na Facebooku, jih vse poklicala in rekla: "Tukaj so pravila igre. Zdaj bomo sklenili pogodbo.
Zavezujete se, da boste zagotovili, da na vaših platformah ni mogoče prebrati nobenih drugih
informacij razen tistih, ki ste jih prejeli od nas.
Ta srečanja so se nato ponavljala mesečno, mesečno, nato prek spleta, ne več fizično. O čem govorimo?
To so Google, Facebook, Amazon, YouTube, Instagram, celoten seznam približno 50 platform družabnih medijev - z
drugimi besedami, celoten svet spletnih družabnih medijev.
Znanstveniki so to zelo jasno povzeli. Vsi, ki vas zanima vir, se lahko oglasite pri meni.
Da, in zakaj je to tako nevarno?
Seveda v prvi vrsti vemo, da so svoboda izražanja, svoboda obveščanja, svoboda znanosti, to so temelji za to, da se kot
državljani sploh lahko gibljemo v okviru demokracije, pa tudi za to, da se lahko izvaja politika, proces političnega odločanja.
In da se bomo tudi sami ozaveščeno odločali o svojem zdravju.
To je dovolj slabo in je bilo že zelo dobro izvedeno.
Je pa tudi zelo, zelo izkrivljajoča ali relativno pomembna oziroma bolj pomembna za demokratično odločanje.
O tem smo že glasovali. V Švici smo lahko glasovali trikrat.
O zakonu COVID-19 smo lahko glasovali sami. In vedno smo imeli približno enak rezultat.
40 % jih je zakon COVID-19 zavrnilo, le 40 % bolj ali manj, 60 % pa ga je sprejelo.
Da, če temelji presoje, ki so bili vedno predstavljeni prebivalcem, dosledno temeljijo na lažeh, potem se
državljani ne morejo pravilno in natančno odločiti na volišču.
Vendar to ni dovolj. Imamo nevarnost - to je očitno - za delovanje celotne ustavne države.
Še vedno živimo v demokraciji, ki temelji na temeljnem načelu delitve oblasti.
Te sile bi se morale medsebojno spremljati, nadzorovati in popravljati ter to početi na
podlagi neodvisno pridobljenih informacij.
Če ta sistem pokvarite in ga utemeljite na enem samem viru informacij, ki določa, kaj je res in
kaj ne, potem pokvarite celoten državni sistem.
Nato se zgodi, da Parlament reče: "Ne, tega ne moremo preveriti, saj je WHO še vedno razglasila pandemijo.
Ali pa potem vsa sodišča mene in moje paciente postavijo za odgovorne:
Žal nam je, še vedno gre za pandemijo, organi so upoštevali priporočila Svetovne zdravstvene organizacije in tako naprej.
Z drugimi besedami, dejansko smo pod daljinskim nadzorom.
WHO nadzira na daljavo, brez videza vojaškega generala, ampak preprosto zato, ker naše najvišje državno vodstvo prostovoljno ne
preverja informacij samo, neodvisno in samostojno, ter sprejema napačno idejo, da je WHO nezmotljiva,
da se nikoli ne more zmotiti in da ima vedno prav.
Vemo, da na svetu ni nikogar, ki bi bil nezmotljiv, ki se nikoli ne bi motil in bi imel vedno prav. Hvala.
To je popoln absurd, ki ga je treba jasno zavrniti, tudi na podlagi trenutnega pravnega položaja.
Da, vse to mi je premalo glede na grozote, ki so jih na koncu povzročili prebivalstvu, ko so vas, vse nas, prepričali v
nevarnost, ki v resnici ni obstajala, in prodajali zdravilo kot nujno potrebno, kot brez
alternative, ki ni povzročalo nobenih varnostnih težav.
To je zavajanje celotnega prebivalstva.
In zakaj je to pomembno v kontekstu takšnega ... Zakaj je to tako pomembno? Da, preprosto.
Opravka imamo s snovjo, ki jo je treba opisati vsaj kot eksperimentalno.
Vnaprej smo vedeli, nihče ni vedel, kaj je v njih, in nihče ni vedel, kakšni bodo učinki teh
snovi na osnovi mRNA. To je odličen primer poskusa.
Za tak začetni položaj imamo obvezne določbe tako v mednarodnem pravu kot tudi v naši zvezni ustavi, v členu 10, odstavek
3, v okviru mednarodnega prava, v okviru prepovedi mučenja.
To je zelo lepo opisano v Mednarodnem paktu o državljanskih in političnih pravicah.
To je absolutno obvezno mednarodno pravo in velja tudi v primeru izrednih razmer, ki
ogrožajo življenje naroda in so uradno razglašene.
To osnovno pravilo ni izjema. Nihče ne sme biti podvržen medicinskim ali znanstvenim poskusom
brez prostovoljne privolitve, nikoli in nikjer.
A vlade, parlamenti in sodišča so to vseeno dovolili - vseeno so to dovolili.
To je zame največje, najbolj zastrašujoče spoznanje vseh teh "let brez primere", let krize pod Corono.
Da se takšne temeljne ugotovitve, ki so plod druge svetovne vojne in jih je treba obravnavati v okviru Nürnberškega zakonika,
ob prvi priložnosti preprosto odmislijo, ker želi nekaj farmacevtskih proizvajalcev prodati svoje izdelke za cepljenje.
Kje bomo končali, če bomo to dopuščali in se s tem ne bomo sprijaznili?
To pomeni, da je bil storjen zločin proti človeštvu.
WHO je zagrešila zločin proti človeštvu, saj nas je v nasprotju s svojo pametjo zavajala in nas še naprej
zavaja, da obstaja nevarnost, ki je ni, in nam vsiljuje izdelke, ki so škodljivi in nevarni.
Že samo zato moramo tej organizaciji umakniti svoje zaupanje.
Če povzamemo, kaj nas čaka s temi prilagoditvami mednarodnih zdravstvenih predpisov?
Gre za program za samovoljno odpravo vseh standardov kakovosti, tako v farmacevtskem kot v demokratičnem sektorju.
To je program za samovoljno zavajanje prebivalstva. To je program za samovoljno uveljavljanje farmacevtskih interesov.
Program, ki omogoča odpravo delitve oblasti na področju varstva temeljnih pravic iz ničesar, je videti zakonit, z največjim
omejevanjem suverenosti in samoodločbe, z neizmernimi tveganji za zdravje in gospodarstvo, vključno z zločini proti človeštvu.
Z drugimi besedami, je popolnoma nezdružljiv z našim ustavnim redom.
To moramo zavrniti in reči: Stop! Točno tako, in to me pripelje do konca.
Menim, da potrebujemo nadzorne mehanizme, odgovornost Svetovne zdravstvene organizacije ter mehanizme nadzora in ravnovesja.
Odpraviti moramo tudi stari mit, da imajo ti ljudje absolutno imuniteto.
Zato vam priporočam, da takoj podpišete dve peticiji. V Švici sta v obtoku dve peticiji.
Eden od njih želi odpraviti vzrok težave in se umakniti iz SZO.
Samoumevno je, da je moje srce naklonjeno tej peticiji, ki jo je odlično predstavila EDU.
In mi kot akcijska zveza Svobodna Švica: Prosimo, če boste po tem simpoziju kaj storili, pojdite na našo domačo stran in
poskrbite za podpis te peticije, ki jo lahko podpišete tudi iz Nemčije ali katere koli druge države, kjer gre preprosto za to:
Zvezni svet bi moral te spremembe zavrniti. S tem bomo pridobili čas za vse nadaljnje korake. In to me pripelje do konca.
Najlepša hvala. O odhodu iz SZO se bomo z veseljem pogovorili kdaj drugič.
Ker smo se, kot je dejal Gorbačov, pripravljeni učiti iz zgodovine.
Iz zgodovine smo se že zdavnaj nekaj naučili in zagotovo ne želimo, da bi jo ponovili.
Najlepša hvala za pozornost.