Vācijā 2024. gadā tika reģistrēti aptuveni 22 400 uzņēmumu maksātnespējas gadījumi.
Salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu šis rādītājs ir pieaudzis par gandrīz 25 %, un saskaņā ar Creditreform, uzņēmumu grupas,
kas starptautiski darbojas arī kā parādu piedziņas pakalpojumu sniedzējs, datiem tas ir augstākais rādītājs kopš 2015. gada.
2025. gada sākumā gandrīz visi automobiļu un ķīmiskās rūpniecības uzņēmumi, kā arī daudzas citas
nozares ziņoja par apgrozījuma un peļņas kritumu.
Tiks slēgtas uzņēmuma filiāles un atlaisti desmitiem tūkstošu darbinieku.
Šie ziņojumi skaidri liecina, ka Vācijas ekonomikas lejupslīde 2025. gadā vēl nebūt nav beigusies.
Kā Kla.TV norādīja raidījumā "Šī sazvērestība iznīcina Vāciju" , šī notikumu attīstība nav nejaušība.
Vācija - tāpat kā gandrīz visas pasaules valstis - ir cieši pakļauta masonu finanšu mafijai, kas
acīmredzami ir iefiltrējusies arodbiedrībās, uzņēmumos, plašsaziņas līdzekļos un pat politikā.
Daudzi augstākā līmeņa Vācijas politiķi ir to elitāro apvienību un ideju laboratoriju, piemēram, Atlantijas tilta, Vācijas Maršala
fonda, Atlantijas padomes vai Trīspusējās komisijas, biedri.
Ir arī ciešas saiknes starp Vācijas augstākajiem politiķiem un Pasaules ekonomikas forumu (WEF) un Bilderbergu grupu.
Olafs Šolcs un bijusī Vācijas kanclere Angela Merkele pat paši ir augsta ranga brīvmūrnieki un savu sākotnējo ložu biedri.
ES, kas diktē savām dalībvalstīm līdz pat nacionālo tiesību aktu līmenim, ir arī šīs slepenās sabiedrības kontroles centrs.
Attiecīgi arī ES prezidentei Urzulai fon der Leienei (Ursula von der Leyen) ir ciešas saites ar šīm valstīm.
Viņa ir četras reizes apmeklējusi ikgadējo Bilderberga konferenci un ir cieši saistīta ar augsta
līmeņa masoniem Klausu Švabu un Deividu M. Rubenšteinu.
Augstās pakāpes masonu kopīgais mērķis ir jaunas pasaules kārtības izveide ar vienotu pasaules
valdību - par labu viņiem, nevis pasaules iedzīvotājiem.
Deivids Rokfellers (David Rockefeller) ieskicēja šā mērķa sasniegšanas ceļu šādi:
"Mēs atrodamies uz globāla satricinājuma sliekšņa.
Ir nepieciešama tikai liela mēroga krīze, un tautas pieņems jauno pasaules kārtību."
Tāpēc koronavīrusa krīze bija ideāls atspēriena punkts šai jaunajai pasaules kārtībai - jo īpaši ekonomikas iznīcināšanai.
Pasaules Ekonomikas foruma dibinātājs Klauss Švābs nekavējoties pasaulei piedāvāja savu
"Lielo atsākšanu" kā risinājumu un jaunu sākumu.
WEF reklāmas videoklipā ir izveidojis zīmīgu saukli: "Tev nekas nepiederēs un tu būsi laimīgs".
Lai to panāktu, ekonomiski spēcīgas valstis, piemēram, Vācija un jo īpaši ES dalībvalstis, ir jāpadara vājākas un jāsamazina.
Kā liecina statistika, augstākā līmeņa masonu kontrolētie politiķi jau kādu laiku veiksmīgi īsteno šo stratēģiju.
Piemēram, rūpnieciskā ražošana Vācijā kopš kulminācijas punkta jau ir samazinājusies par 16 %, un pašlaik tā ir aptuveni
par 26 % zemāka par līmeni, kāds tai faktiski būtu jāsasniedz.
Finanšu eksperts Dr. Markuss Kralls (Dr. Markus Krall) šo kritumu komentēja šādi:
"Tas nesākās ar luksoforiem un nesākās ar Kovidu.
Principā 2016. gadā mēs sasniedzām rūpnieciskās ražošanas maksimumu.
Un būtībā no 2016. gada - un Merkeles kundze vēl ilgu laiku bija pie stūres - viss gāja uz leju.
Merkeles kundze un viņas kabinets ir rūpīgi sagatavojuši un aizsākuši šo rūpniecības krīzi Vācijā,
un Ampel to tagad ir pacēlis līdz mākslas formai.
Tā ir tipiska rūpniecības sabrukuma pazīme, ko mēs šeit redzam.
Mūsu valstī rūpnieciskā ražošana samazinās straujāk nekā jebkurā citā industrializētā valstī pasaulē.
Tas, ko mēs šeit piedzīvojam, noved pie visas nozares sakārtošanas Vācijā."
Pēc Dr. Kralla domām, Vācijas ekonomiskā lejupslīde nav ārēju ietekmju vai krīžu sekas, bet gan to
ierosināja augsta ranga brīvmūrnieces Angelas Merkeles valdība.
Pēc tam šo darbu veiksmīgi turpināja viņas dzīvesbiedrs un pēctecis kancelejā Olafs Šolcs.
Lai dziļāk izprastu kontekstu, turpmāk tiks dokumentēta Vācijas ekonomiskā iznīcināšana un
no tās izrietošais ES pašiznīcināšanās process.
Visbeidzot, tiks analizēta saikne starp šo ekonomikas lejupslīdi un ES pašreizējo eskalācijas politiku attiecībā uz Krieviju,
kā arī plašsaziņas līdzekļu loma šajā satraucošajā situācijā.
I. Dokumentācija par Vācijas un ES ekonomisko iznīcināšanu ar politikas palīdzību
1. ES politika grauj konkurētspēju un labklājību
Saskaņā ar ifo institūta datiem likumu un noteikumu plūdi ir galvenais iemesls vājajai izaugsmei Vācijā un arī ES.
Pēdējo piecu gadu laikā ES vien ir pieņēmusi vairāk nekā 13 000 tiesību aktu.
Rezultātā dalībvalstis ir pārpludinājis noteikumu un prasību vilnis, no kurām daudzas vairāk kaitē nekā palīdz.
Turklāt ES klimata politika rada postošas sekas Vācijas un Eiropas ekonomikai.
Aizliegums no 2035. gada apstiprināt jaunus ar fosilo kurināmo darbināmus iekšdedzes dzinējus automašīnās vien nozīmē,
ka automobiļu rūpniecībā, visticamāk, tiks likvidētas vēl 190 000 darbavietu un būs jāslēdz veselas rūpnīcas.
Tādējādi ES izrādās īsts ekonomikas slepkava, kas iznīcina darbavietas un līdz ar to arī savu iedzīvotāju labklājību.
2 Koronavīrusa sekas un Ukrainas politika
Saskaņā ar Vācijas Ekonomikas institūta (IW) datiem Vācijas ekonomika kopš 2020. gada koronavīrusa un Ukrainas
politikas dēļ ir zaudējusi aptuveni 545 miljardus eiro.
Turklāt Vācijas iedzīvotāji zaudē aptuveni 160 miljardus eiro labklājības - tikai
Krievijas sankciju izraisītās enerģētikas krīzes dēļ.
Saskaņā ar Hansa Beklera fonda aprēķiniem kara Ukrainā rezultātā Vācijas iedzīvotāji ir kļuvuši par
aptuveni 2600 eiro gadā nabadzīgāki uz vienu iedzīvotāju.
ES vidējais rādītājs ir aptuveni 880 eiro - tas nozīmē, ka vācieši ir cietuši trīs reizes vairāk.
3. Klimata un enerģētikas politikas sekas.
Izmaksas, kas saistītas ar politiski uzspiestu enerģētikas nozares pāreju uz atjaunojamajiem energoresursiem, ir
milzīgas un ļoti nopietnas Vācijai kā rūpnieciskai teritorijai.
Turpmāk minētie skaitļi ir tikai aisberga virsotne:
Kodolenerģijas izmantošanas pārtraukšanas radītais ekonomiskais kaitējums tiek lēsts 340 miljardu eiro apmērā.
Vācijas ogļu spēkstaciju ekspluatācijas pārtraukšana līdz šim nodokļu maksātājiem izmaksājusi 317 miljonus eiro.
Turklāt enerģētikas uzņēmumiem tiek izmaksātas miljardiem lielas kompensācijas par elektrostaciju ekspluatācijas pārtraukšanu.
Saskaņā ar globālās vadības un stratēģijas konsultāciju kompānijas McKinsey sniegto informāciju, kopējās enerģētikas
pārejas izmaksas Vācijā varētu sasniegt pat sešus triljonus eiro.
Tā kā fotogalvanisko un vēja elektrostaciju saražotā elektroenerģija ir ļoti svārstīga, pārprodukcijas gadījumā
elektroenerģija jāpārdod ārvalstīs, bet elektroenerģijas trūkuma gadījumā tā jāimportē par maksimālām cenām.
Tikai 2024. gadā vien tās izmaksas bija gandrīz 20 miljardi eiro, un kulminācijas brīdī - 100 miljoni eiro vienas dienas laikā!
4. šīs destruktīvās politikas sekas
Vācijas deindustrializācija
Gāzes cenas Vācijā šobrīd ir līdz pat septiņām reizēm augstākas un elektroenerģijas cenas - līdz pat piecām
reizēm augstākas nekā konkurējošās vietās citās valstīs.
Tas liek uzņēmumiem pārcelties un tieši apdraud Vāciju kā rūpniecības vietu.
Saskaņā ar Vācijas Rūpniecības un tirdzniecības kameras (DIHK) veiktās aptaujas datiem četri no desmit
uzņēmumiem enerģijas cenu dēļ jau apsver iespēju samazināt ražošanu Vācijā vai pārcelt to uz ārzemēm.
Aplūkojot naudas plūsmas, redzams, cik dramatiska ir šī attīstība: saskaņā ar Vācijas Ekonomikas
institūta (IW) datiem no Vācijas no 2021. līdz 2023. gadam investīcijām neto aizplūdīs 319 miljardi EUR!
Tās ir lielākās neto aizplūdes, kādas jebkad reģistrētas Vācijā.
Saskaņā ar IW datiem, tā kā jau trīs gadus pēc kārtas tie ir tik ārkārtīgi augsti, šī tendence norāda uz nenovēršamu
deindustrializāciju, kas, šķiet, kļūst arvien straujāka.
Darba vietu iznīcināšana un nabadzība
Šīs destruktīvās ekonomiskās politikas sekas Vācijas darba tirgum ir postošas.
Saskaņā ar ekonomikas politikas analītiķa Egona V. Kreicera (Egon W. Kreutzer) sniegto informāciju tikai laika posmā no
2019. gada septembra līdz 2025. gada janvārim Vācijā šādā veidā kopumā tika likvidētas gandrīz 2,6 miljoni darbavietu.
Aiz šī skaitļa slēpjas miljoniem iztikas līdzekļu, uzņēmumu, ģimeņu un milzīgs labklājības zudums.
Ja 2014. gadā nabadzības līmenis bija 15,4 % jeb aptuveni 12,5 miljoni cilvēku, tad 2024. gadā
tas pieaugs līdz 20,9 % jeb 17,6 miljoniem cilvēku.
Attīstība, kas pilnībā atbilst Lielās atiestatīšanas programmai: jums nekas nepiederēs - t.i., jūs
būsiet pilnīgi nabadzīgi - un tomēr būsiet laimīgi.
II. Vācijas un ES uzsāktais ekonomikas pašiznīcināšanās process
Pēc finanšu ekspertu, piemēram, Dr. Markusa Kralla un Ernsta Volfa (Ernst Wolff) domām, mēs esam
tikai katastrofālas ekonomiskās attīstības sākumā.
Tas ietekmē ne tikai Vāciju, bet visu ES.
Dr. Krall uzskata, ka mūs varētu sagaidīt lielākais bankrotu vilnis Vācijas vēsturē kopš 1929. gada.
Tas savukārt radītu smagu slogu jau tā smagi cietušajam banku sektoram.
Liels aizdevumu kavējumu skaits uzņēmumu maksātnespējas dēļ varētu izraisīt vienu no lielākajām banku krīzēm.
Pastāv arī bažas, ka eiro vērtība arvien vairāk samazināsies, jo Vācija un ES kļūst arvien
nepievilcīgākas kā uzņēmējdarbības vieta investoriem.
Finanšu eksperti uzskata, ka ar to saistītais pirktspējas zudums var izraisīt valsts bagātības plaša mēroga
iznīcināšanu un vēl straujāku nabadzības līmeņa paaugstināšanos.
Rezumējot, tas nozīmē, ka Vācija un ES ir apzināti ekonomiski sagrauta, pateicoties augstvērtīgu masonu vadītajai politikai,
un tuvākajā nākotnē tai var draudēt ekonomisks sabrukums.
Sekas iedzīvotājiem būtu katastrofālas, tāpēc aizmugurē esošie stīgu vilcēji dara visu iespējamo, lai noslēptos no
savām noziedzīgajām darbībām vai novirzītu vainu no sevis.
Šajā kontekstā ES un Vācijas pašreizējā konfrontācijas politika ar Krieviju iegūst pilnīgi jaunu dimensiju.
III Vai gaidāms karš pret Krieviju?
Ņemot vērā to, ka ES un jo īpaši Vācija vēlas mobilizēt simtiem miljardu eiro savai bruņošanai un Ukrainas
atbalstam, pazīstamais finanšu un ģeopolitiskais analītiķis Martins Ārmstrongs brīdina par lielu karu Eiropā.
Viņš atbildēja uz jautājumiem par šādas eskalācijas politikas pret Krieviju iemesliem:
"Jo viņi visi ir Eiropas Savienības sabrukuma priekšā. Parādi ir vienkārši neticami. Viņi nekad nav konsolidējušies.
Saistībā ar Kovīdu, klimata pārmaiņām un sankcijām pret Krieviju Vācijas ekonomika ir sarukusi par 3-5 %.
ES ekonomikas izaugsme ir satraucoša.
Eiropa krīt, un tāpēc viņiem ir nepieciešams karš. Tāpēc viņi atbalsta Zelenski."
Par šādu scenāriju Armstrongs brīdināja jau kara sākumā Ukrainā:
"Viss, ko viņi domā darīt Krievijai, ir glābt savu pakaļu.
Tas viss ir apzināti. Šeit nav atgriešanās pie normalitātes.
Viņi vēlas, lai Krievija kaut ko darītu. Diemžēl mēs virzāmies uz karu."
Karš kā novirzīšanas taktika un arguments, lai stimulētu ekonomiku ar simtiem miljardu jaunu
parādu, lai novērstu uzmanību no iepriekšējās sabotāžas?
Vai arī karš kā augsta līmeņa masonu pēdējais trieciens, lai galīgi iznīcinātu Eiropu?
Domājams, ka ar šo kara politiku tiek īstenoti abi mērķi.
Jebkurā gadījumā sekas Eiropas valstīm būtu katastrofālas.
Karš būtu arī lielā krīze, ko bija paredzējis Deivids Rokfellers.
Tā ir patiesi velnišķīga programma, saskaņā ar kuru vispirms tautas tiks iznīcinātas un piedzīvos neizsakāmas ciešanas, lai tās
beidzot kapitulētu šo noziedznieku jaunajai pasaules kārtībai.
Secinājums Kā jau Kla.TV ir atklājusi daudzos raidījumos, tā ir viena un tā pati augsta līmeņa masonu
sekta, kas ir atbildīga par visām nelaimēm pasaulē.
Vai tas būtu bads , karš vai epidēmijas , visa pasaule ir burtiski iekļuvusi viņu tīklā .
Vienīgā atšķirība šobrīd ir tā, ka Vācija un ES tagad acīmredzot ir viņu tiešā redzeslokā.
Saskaņā ar pazīstamā bestselleru autora Gerharda Višņevska (Gerhard Wisnewski) teikto, politiķi un plašsaziņas līdzekļi
izmanto psiholoģisko karu, lai slēptu un īstenotu savus plānus.
Cilvēki tiek pastāvīgi uzturēti panikas režīmā ar arvien jauniem mediju šokējošiem ziņojumiem,
tādējādi padarot tos kontrolējamus pēc saviem ieskatiem.
Tas arī ir izdevies panākt, ka lielākā daļa vāciešu atbalsta politiku, kas grauj viņu pašu labklājību
un tagad, iespējams, izraisa jaunu lielu karu Eiropā.
Tā kā šo velnišķīgo stīgu vilcēju vara balstās galvenokārt uz plašsaziņas līdzekļiem, tad tā ir arī viņu lielākā vājība!
Ja mainstream mediju informācijas suverenitāte kritīs, sabruks visa augstās pakāpes masonu varas struktūra!
Lai cik bīstami būtu šie konteksti, tomēr iespējas, ko tie paver, ir unikālas.
Tā kā arvien vairāk cilvēku izjūt šīs destruktīvās masonu politikas sekas, viņi arvien vairāk sāk
pievērst uzmanību politikai un plašsaziņas līdzekļiem.
Uzticība mazinās, un viņi kļūst atvērti nopietniem alternatīviem ziņojumiem.
Tāpēc izplatiet tādas izglītības programmas kā šī.
Tas ir izšķirošs ieguldījums, lai izjauktu šīs noziedznieku bandas plānus.