Konflikt ve Vietnamu začal vyhlášením nezávislosti v roce 1945 pod vedením Ho Či Mina.
Francie, bývalá koloniální velmoc, se pak pokusila dostat zemi zpět pod svou kontrolu v tzv. válce v Indočíně (1946-1954).
Je to zarážející, protože Francie - stejně jako mnoho dalších zemí jako poučení z druhé světové války s 60 miliony
mrtvých - podepsala 24. října 1945 zákaz násilí ze strany OSN.
Článek 2 uvádí: "Všichni členové se ve svých mezinárodních vztazích zdrží hrozby silou nebo použití síly proti územní
celistvosti nebo politické nezávislosti kteréhokoli státu nebo jakýmkoli jiným způsobem
neslučitelným s cíli Organizace spojených národů."</i
Nicméně Francie vedla další válku již o rok později s podporou USA.
Na konci války byla země rozdělena na Severní a Jižní Vietnam a byly přislíbeny svobodné volby a brzké sjednocení.
Tato dohoda však byla porušena a v Jižním Vietnamu byl za pomoci americké tajné služby CIA vytvořen protiprezident.
Jako katolík pak velmi brutálně zasáhl proti komunistickým stoupencům severovietnamského prezidenta Ho Či Mina a buddhistům.
Celosvětovou publicitu této situaci přineslo především veřejné sebeupálení buddhistického mnicha v Saigonu v roce 1963.
2. listopadu 1963 CIA zavraždila svého vlastního protikandidáta.
Ve stejném roce, 22. listopadu, byl zavražděn i americký prezident John F. Kennedy.
Krátce předtím oznámil stažení všech amerických poradců z Jižního Vietnamu.
Spojení?
V říjnu 1963, jen něco málo přes měsíc před svou smrtí, zahájil Kennedy také stahování amerických vojsk z Vietnamu.
V oficiálním memorandu z 11. října 1963 nařídil stažení tisícovky amerických vojáků z Vietnamu do konce roku.
Robert McNamara, ministr obrany ve vládě Johna F. Kennedyho, později prohlásil: Kennedy
by se z Vietnamu zcela stáhl, kdyby ještě žil.
Touto politikou se však Kennedy dostal do područí vojensko-průmyslového komplexu a amerických tajných služeb.
Jejich cílem bylo rozšířit nadvládu USA prostřednictvím dalších útočných válek a
vojenských operací - mimo jiné ve Vietnamu a na Kubě.
Právě proto se v roce 1961 uskutečnila invaze do kubánské Zátoky sviní, která však skončila neúspěchem.
Jednalo se o tajnou vojenskou operaci CIA, jejímž cílem bylo svržení kubánského prezidenta Fidela Castra.
Kennedy poté odvolal ředitele CIA Allena Dullese a oznámil svůj záměr rozbít mocenské struktury uvnitř CIA.
Jeho cílem bylo vrátit CIA pod politickou kontrolu.
Při pátrání po pachatelích atentátu na Kennedyho je stopa vedoucí k americkým tajným službám neomylná.
Švýcarský historik Dr. Daniele Ganser:
"Podle mého názoru si atentát na Kennedyho objednal Allen Dulles.
Allen Dulles byl ředitelem americké tajné služby CIA.
Richard Bissell je v oddělení CIA zodpovědný za tajné operace.
To je pravá ruka Allena Dullese. A oba je vyhodil.
Oba byli toho názoru, že Kennedy představuje bezpečnostní riziko pro USA a jejich imperiální zájmy.
Protože si mysleli, že kdyby nezasáhl například proti Fidelovi nebo proti Kubě, kdyby nezasáhl proti Vietnamu, kdyby
nevedl válku - pak by nedošlo k americké nadvládě nad světem."
Několik hodin po zavraždění Johna F. Kennedyho složil Lyndon B. Johnson na palubě Air Force One přísahu jako nový prezident USA.
Johnson se tak dostal na vrchol americké politiky nezvolen.
Johnson ukončil Kennedyho mírovou politiku a vedl USA do války se Severním Vietnamem.
V roce 1968 bylo ve Vietnamu rozmístěno více než 500 000 amerických vojáků.
CIA se do této války významně zapojila a provedla řadu tajných politických a vojenských operací.
Allen Welsh Dulles byl šéfem CIA.
Dulles, jeden z hlavních podezřelých z atentátu na Kennedyho, zasedal ve vyšetřovací komisi.
On a jeho bratr John Foster Dulles měli rodinné vazby na Davida Rockefellera a byli spoluzakladateli Rady pro zahraniční vztahy.
Zednář 33. stupně Allen Dulles byl v letech 1927-1969 rovněž členem správní rady CFR.
Lyndon B. Johnson (prezident v letech 1963-1969) Johnson byl také svobodný zednář.
V roce 1937 vstoupil do lóže Johnson City č. 561 v Texasu a byl také členem zednářské lóže Janus.
Dne 2. srpna 1964 došlo v teritoriálních vodách Severního Vietnamu v Tonkinském zálivu k malé potyčce
mezi válečnou lodí USS Maddox a několika lehce ozbrojenými rychlými čluny Severního Vietnamu.
V noci na 4. srpna však nový prezident Johnson oznámil, že USA byly toho dne opakovaně napadeny.
Nyní by museli vrátit úder, aby zajistili mír.
Po letech, v prosinci 2005, NSA přiznala, že incident v Tonkinském zálivu byl lež.
Loď USS Maddox již na místě nebyla.
Tím odhalili prezidenta Johnsona jako válečného zločince.
To nemělo žádné důsledky, protože i dnes se stále vymýšlejí nebo konstruují důvody k válce -
jako v Iráku, Libyi, Jugoslávii, Sýrii, Jemenu atd.
Provokace, nesplněné sliby a mediální lži jsou všudypřítomné.
Váleční zločinci, kteří jsou stále naživu, jako Bush, Cheney nebo Colin Powell, nebudou postaveni před soud.
USA nebyly nikdy oficiálně odsouzeny, přestože nesčetněkrát porušily zákaz použití síly, který podepsaly v roce 1945.
Zpět do roku 1964:
Média šířila válečné lži americké vlády, a tak nic netušící Američany vehnala do zničující války.
Zemřely tři miliony Vietnamců a 58 000 amerických vojáků.
Docházelo ke znásilňování, stínání hlav, mučení - jako v každé válce.
Zvláštností bylo, že zahraniční novináři se tehdy mohli volně pohybovat.
Vytvořili autentické obrazy války, které dnes již nejsou k vidění.
Nebo jsme někdy viděli fotografie z Afghánistánu či Iráku, na nichž USA a země NATO páchají válečné zločiny?
V té době USA bojovaly zápalnou zbraní napalmem, lepkavou směsí benzínu, která způsobuje těžké popáleniny.
Totéž platí pro defoliant Agent Orange, který vedl k těžkým deformacím u následujících generací.
V poválečných letech zemřelo dalších 400 000 Vietnamců. Srovnání s dneškem:
Stejně nelidské zbraně, jako je ochuzený uran ve válkách NATO od Iráku po Sýrii, dnes v mainstreamu nevidíme.
Ale to není všechno.
V roce 1964 USA zaútočily také na sousední Laos a shodily na něj 2 miliony tun bomb.
To odpovídá jednomu nákladu letadla každých 8 minut po dobu devíti let.
V roce 1969 byla napadena také Kambodža - zpočátku pomocí zfalšovaných protokolů o nasazení
letadel, která předstírala boje ve Vietnamu.
Tyto tři nezákonné války byly vedeny bez mandátu OSN a v rozporu se zákazem OSN používat sílu.
Mírové hnutí hippies a hnutí za občanská práva Martina Luthera Kinga nabíralo od roku 1967 na
síle v důsledku obrazů války a zpráv z Vietnamu.
Jednoznačnou kritiku vyslovily i známé osobnosti, například boxer Muhammad Ali.
Řekl: "Bílí lidé posílají černé lidi bojovat proti žlutým lidem, aby ochránili zemi, kterou ukradli červeným lidem." .
Nakonec musely USA vyjednat mírovou smlouvu.
V roce 1975, po jedenácti letech, skončila válka ve Vietnamu.