Konflikt vo Vietname sa začal vyhlásením nezávislosti v roku 1945 pod vedením Ho Či Mina.
Francúzsko, bývalá koloniálna mocnosť, sa potom pokúsilo krajinu dostať späť pod svoju
kontrolu v tzv. vojne v Indočíne (1946-1954).
Je to zarážajúce, keďže Francúzsko - podobne ako mnohé iné krajiny ako poučenie z druhej svetovej vojny so 60 miliónmi
mŕtvych - podpísalo 24. októbra 1945 zákaz násilia zo strany OSN.
V článku 2 sa uvádza: "Všetci členovia sa vo svojich medzinárodných vzťahoch zdržia hrozby silou alebo použitia sily
proti územnej celistvosti alebo politickej nezávislosti ktoréhokoľvek štátu, alebo akýmkoľvek iným spôsobom, ktorý
je nezlučiteľný s cieľmi Organizácie Spojených národov."</i
Napriek tomu Francúzsko viedlo ďalšiu vojnu len o rok neskôr s podporou USA.
Na konci vojny bola krajina rozdelená na Severný a Južný Vietnam a boli prisľúbené slobodné voľby a skoré zjednotenie.
Táto dohoda však bola porušená a v Južnom Vietname bol s pomocou americkej tajnej služby CIA vytvorený protiprezident.
Ako katolík potom veľmi brutálne zakročil proti komunistickým stúpencom severovietnamského prezidenta Ho Či Mina a budhistom.
Situácia sa dostala do povedomia celého sveta predovšetkým vďaka verejnému sebaupáleniu
budhistického mnícha v Saigone v roku 1963.
2. novembra 1963 CIA zavraždila svojho vlastného protikandidáta.
V tom istom roku, 22. novembra, bol zavraždený aj americký prezident John F. Kennedy.
Krátko predtým oznámil stiahnutie všetkých amerických poradcov z Južného Vietnamu.
Spojenie?
V októbri 1963, len niečo vyše mesiaca pred svojou smrťou, začal Kennedy sťahovať americké vojská z Vietnamu.
V oficiálnom memorande z 11. októbra 1963 nariadil stiahnutie tisícky amerických vojakov z Vietnamu do konca roka.
Robert McNamara, minister obrany vo vláde Johna F. Kennedyho, neskôr vyhlásil: Kennedy by
sa z Vietnamu úplne stiahol, keby ešte žil.
Touto politikou sa však Kennedy dostal do područia vojensko-priemyselného komplexu a amerických tajných služieb.
Ich cieľom bolo rozšíriť dominanciu USA prostredníctvom ďalších agresívnych vojen a vojenských
operácií - vrátane vojen vo Vietname a na Kube.
Práve preto sa v roku 1961 uskutočnila invázia do kubánskej Zátoky svíň, ktorá však zlyhala.
Išlo o tajnú vojenskú operáciu CIA s cieľom zvrhnúť kubánskeho prezidenta Fidela Castra.
Kennedy následne odvolal riaditeľa CIA Allena Dullesa a oznámil svoj zámer rozložiť mocenské štruktúry v CIA.
Jeho cieľom bolo vrátiť CIA pod politickú kontrolu.
Pri pátraní po pôvodcoch atentátu na Kennedyho je stopa vedúca k americkej tajnej službe neomylná.
Švajčiarsky historik Dr. Daniele Ganser:
"Podľa môjho názoru si atentát na Kennedyho objednal Allen Dulles.
Allen Dulles bol riaditeľom americkej tajnej služby CIA.
Richard Bissell je zodpovedný za tajné operácie na oddelení CIA.
To je pravá ruka Allena Dullesa. A on ich oboch vyhodil.
Obaja boli toho názoru, že Kennedy predstavuje bezpečnostné riziko pre USA a pre imperiálne záujmy USA.
Pretože si mysleli, že ak nezasiahne napríklad proti Fidelovi alebo proti Kube, ak nezasiahne proti Vietnamu, ak
nevyvolá vojnu - potom nebude americká nadvláda vo svete."
Niekoľko hodín po zavraždení Johna F. Kennedyho zložil Lyndon B. Johnson na palube Air Force One prísahu ako nový prezident USA.
Johnson sa tak dostal na vrchol americkej politiky nezvolený.
Johnson ukončil Kennedyho mierovú politiku a viedol USA do vojny so Severným Vietnamom.
Do roku 1968 bolo vo Vietname umiestnených viac ako 500 000 amerických vojakov.
CIA sa do tejto vojny výrazne zapojila a uskutočnila množstvo tajných politických a vojenských operácií.
Allen Welsh Dulles bol šéfom CIA.
Dulles, jeden z hlavných podozrivých v prípade vraždy Kennedyho, bol členom vyšetrovacej komisie.
Spolu s bratom Johnom Fosterom Dullesom mali rodinné väzby na Davida Rockefellera a boli
spoluzakladateľmi Rady pre zahraničné vzťahy.
V rokoch 1927-1969 bol členom predstavenstva CFR aj slobodomurár 33. stupňa Allen Dulles.
Lyndon B. Johnson (prezident v rokoch 1963-1969) Johnson bol tiež slobodomurárom.
V roku 1937 vstúpil do lóže Johnson City č. 561 v Texase a bol tiež členom slobodomurárskej lóže Janus.
2. augusta 1964 došlo v teritoriálnych vodách Severného Vietnamu v Tonkinskom zálive k malej potýčke medzi
vojnovou loďou USS Maddox a niekoľkými ľahko vyzbrojenými rýchlostnými člnmi Severného Vietnamu.
V noci 4. augusta však nový prezident Johnson oznámil, že USA boli v ten deň opakovane napadnuté.
Teraz by museli vrátiť úder, aby zabezpečili mier.
Po rokoch, v decembri 2005, NSA priznala, že incident v Tonkinskom zálive bola lož.
Loď USS Maddox už nebola na mieste.
Týmto spôsobom odhalili prezidenta Johnsona ako vojnového zločinca.
Nemalo to žiadne následky, pretože aj dnes sa stále vymýšľajú alebo vytvárajú dôvody na vojnu -
ako v Iraku, Líbyi, Juhoslávii, Sýrii, Jemene atď.
Provokácie, nesplnené sľuby a mediálne lži sú všadeprítomné.
Vojnoví zločinci, ktorí ešte žijú, ako napríklad Bush, Cheney alebo Colin Powell, nebudú postavení pred súd.
USA tiež nikdy neboli oficiálne odsúdené, hoci zákaz použitia sily, ktorý podpísali v roku 1945, porušili nespočetnekrát.
Späť do roku 1964:
Médiá šírili vojnové lži americkej vlády, a tak nič netušiacich Američanov zatiahli do ničivej vojny.
Zahynulo tri milióny Vietnamcov a 58 000 amerických vojakov.
Dochádzalo k znásilňovaniu, stínaniu hláv, mučeniu - ako v každej vojne.
Zvláštnosťou bolo, že zahraniční novinári sa vtedy mohli voľne pohybovať.
Vytvorili autentické obrazy vojny, ktoré dnes už nemožno vidieť.
Alebo sme niekedy videli fotografie z Afganistanu alebo Iraku, na ktorých USA a krajiny NATO páchajú vojnové zločiny?
V tom čase USA bojovali zápalnou zbraňou napalmom, lepkavou benzínovou zmesou, ktorá spôsobuje ťažké popáleniny.
To isté platí aj pre defoliant Agent Orange, ktorý viedol k vážnym deformáciám u nasledujúcich generácií.
Ďalších 400 000 Vietnamcov zomrelo v povojnových rokoch. Porovnanie so súčasnosťou:
Rovnako nehumánne zbrane, ako je ochudobnený urán vo vojnách NATO od Iraku po Sýriu -
dnes v hlavnom prúde nevidíme žiadne zábery.
Ale to nie je všetko.
V roku 1964 USA zaútočili aj na susedný Laos a zhodili naň 2 milióny ton bômb.
To zodpovedá jednému nákladu lietadla každých 8 minút počas deviatich rokov.
V roku 1969 bola napadnutá aj Kambodža - spočiatku pomocou sfalšovaných protokolov o nasadení
lietadiel, ktoré predstierali boje vo Vietname.
Tieto tri nezákonné vojny sa uskutočnili bez mandátu OSN a v rozpore so zákazom OSN používať silu.
Mierové hnutie hippies a hnutie za občianske práva Martina Luthera Kinga naberali na sile od roku
1967 v dôsledku obrazov vojny a správ z Vietnamu.
Svoju jednoznačnú kritiku vyjadrili aj známe osobnosti, ako napríklad boxer Muhammad Ali.
Povedal: "Bieli ľudia posielajú čiernych ľudí bojovať proti žltým ľuďom, aby ochránili krajinu, ktorú ukradli červeným ľuďom." .
USA nakoniec museli vyjednať mierovú zmluvu.
V roku 1975 sa po jedenástich rokoch skončila vojna vo Vietname.