Da, danas imamo dr. Bodo Schiffmann uživo s nama na Kla.TV.
.
Vrlo srdačna dobrodošlica, dragi Bodo. Nadam se da ti ne smeta što ti se obraćam neformalno. Sjajno je što si ovdje.
Da, hvala ti puno na pozivu, dragi Mathias. I oduševljen sam što sam ponovno na Kla.TV.
Bodo, prije pandemije koronavirusa vodili ste uglednu privatnu ordinaciju za uho, nos i grlo te kliniku za
vrtoglavicu u Sinsheimu. Je li ordinacija dobro poslovala?
Mislim da to možete reći. Bili smo jedna od rijetkih ordinacija specijaliziranih za vrtoglavicu i primjenjivali smo
interdisciplinarni pristup, ne samo otorinolaringološki.
Također smo liječili neurološke unutarnje bolesti.
Na primjer, sami smo procijenili MRI snimke koristeći vlastiti sustav ocjenjivanja.
Imali smo protokol pregleda koji je daleko nadmašivao sveučilišnu razinu, što nam je omogućilo skeniranje
pacijenata gotovo u potpunosti bez njihove suradnje.
Stoga smo uložili sve napore da dobijemo objektivne nalaze.
Važno je napomenuti da su pacijenti koji su me posjećivali bili oni koji su bili gotovo posvuda u svijetu i već su posjetili
renomirane stručnjake, od kojih su neki desetljećima patili od vrtoglavice, a kojima su na kraju uvijek govorili da to
samo zamišljaju, da s njima nije ništa u redu i tako dalje.
Zapravo, međutim, kad bi se objektivna dijagnostika stavila u prvi plan, uzrok bi se mogao pronaći u velikoj većini slučajeva.
Imali smo interne kontrole kvalitete. To znači da smo ponovno pisali našim pacijentima.
I kao što sam rekao, svi su smatrani neizlječivim slučajevima. A naše su stope uspješnosti bile znatno iznad 70 posto.
Imali smo međunarodnu publiku. To znači da su naši pacijenti dolazili zrakoplovom. Zvuči pomalo pretjerano, ali je istina.
Došli su iz cijelog svijeta, bilo da je riječ o Japanu, Kini ili Americi.
Imali smo ljude koji su letjeli iz Washingtona D.C. da nas posjete zbog tinitusa, a zatim su odmah odletjeli natrag.
Posjetili su nas astronauti i kosmonauti. Posjetili su nas razni profesionalni sportaši iz svih područja.
Naravno, i političari, uključujući političare iz takozvanih država-izopćenika, koji su ondje držali visoke položaje.
To znači da smo liječili ljude bez obzira na to što su učinili i pokušali saznati što im je bilo.
I na razini koja je bila znatno viša od one u sveučilišnim bolnicama.
To je bio jedan od razloga zašto sam redovito držao predavanja za Njemačko društvo za otorinolaringologiju, na
primjer, ili su me pozivali da držim predavanje na Sveučilištu u Heidelbergu ili na sličnim događajima.
Ovo nikako nije uobičajeno za otorinolaringologa u privatnoj praksi. To je iznimka.
I doista, egzotični simptomi bili su nam uobičajeni simptomi.
Stoga smo vrlo rijetko viđali pacijente s uobičajenim poremećajem vrtoglavice poput pozicijskog vrtoglavice.
To je zahtijevalo stanje poput vestibularnog švanoma ili akustične neurome, tj. tumora slušnog živca – koje
otorinolaringolog obično vidi jednom u pet godina ako ima mnogo neuroloških pacijenata – a mi
smo svaki tjedan imali nekoliko takvih slučajeva.
A to je samo razmjer toga, stvarno ga moraš zamisliti.
Posvetili smo puno vremena našim pacijentima.
To znači da je pacijent koji je ujutro došao k nama otišao s kompletnom dokumentacijom koja sadrži sve nalaze, preporuku
za liječenje i tako dalje, i potom je u potpunosti otišao.
I mogli bismo se tapšati po ramenu i reći da smo imali zaista visoku stopu uspjeha, koja je iz godine u godinu rasla
– naravno, rutina – i da smo uspjeli pomoći mnogim ljudima.
Bilo je jako zabavno. Također smo smatrali da je vrlo zadovoljavajuće.
Kao liječnica, moja je supruga također mogla pomoći ljudima iz perspektive terapije traume, jer je
vrtoglavica gubitak kontrole, a gubitak kontrole je najteži oblik traume koju netko može doživjeti.
Zapravo je to također početak depresije ili nečeg sličnog. Jer kad više ne znaš koja je strana gore, a koja
dolje, ili se stalno osjećaš nesigurno, vrlo brzo upadaš u stanje tjeskobe koje ti onda ostaje.
Ali strah nije uzrok; uzrok su zapravo organski razlozi. I moraš doći do dna stvari.
Bilo je jako zabavno. Bili smo visoko cijenjeni, više puta predstavljani u Leading Medicine Guideu ili navedeni među
najboljim liječnicima u novinama, a u Who's Who in Germany smatran sam jednim od deset najvažnijih otorinolaringologa.
Ovo nije samo hvalisanje jer je sve sada gotovo, to je jednostavno izjava kojom se želi jasno dati do znanja da
se netko, tko nije početnik u svom području, već pravi profesionalac, oglasio na početku pandemije koronavirusa.
Upravo tako. Mislim da to definitivno možemo reći.
Ali to također znači, ako sam dobro razumio, da si se i ti smatrao nekom vrstom autoriteta u svom području.
Kad su ljudi iz cijelog svijeta dolazili da te vide, jesu li te mediji tada izvještavali? Je li bilo i intervjua?
Upravo ste spomenuli medicinski časopis. Ali to znači da o vama nema nikakvih negativnih izvještaja.
U osnovi su ti dopuštali da kažeš svoje ili su o tebe izvještavali, zar ne?
Da, dakle i televizija, gdje ste imali neke priloge u kojima su došli u vašu ordinaciju i snimali, ili intervjue za časopise.
Redovito smo bili predstavljani u časopisima. Na kraju sam čak postao stručnjak za vrtoglavicu za časopis
Apotheken-Umschau, što je najveća počast koju netko može dobiti.
Apotheken-Umschau je tiskani medij s najvećom tiražom, znatno većom od bilo čega drugog na tržištu.
I kao liječnik u praksi, praktički sam ignorirao sve profesore i na kraju postao stručnjak za časopis Apotheken-Umschau.
Bio sam na rubu snaga, pa su članci koje sam pisao za novine bili objavljivani i od strane dpa, Reutersa, AP-a i tako dalje, jer sam
si zapravo stekao međunarodni ugled, uključujući i u medijima.
I to je također bilo vrlo čudno na početku pandemije, jer da bi to funkcioniralo, također je potrebno zaposliti profesionalce.
Dakle, imao sam oglašivačku agenciju, odnosno medijsku agenciju s kojom sam surađivao, koja je radila za mene, koju
sam plaćao, a koja je također osiguravala tvoje smještanje.
I onda, na početku, pokušao sam se probiti u talk showe.
Moja je agencija za tisak rekla: "Ah, bolje da to ne radiš, inače ćeš završiti sjedeći u talk showima."
Jer sam rekao: "Slušaj, reci im da je to otorinolaringolog koji je dobro poznat i ima drugačije mišljenje."
A zatim postoji popis za distribuciju, popis za medijsku distribuciju, koji također postoji i za talk showove.
A onda platiš malo novca i sve se distribuira.
I onda znaju da je ovdje netko tko bi želio izraziti svoje mišljenje.
I inače bih mogao zatvoriti svoju ordinaciju na četiri tjedna, jer se i tiskovna agencija složila, i išao
bih od talk showa do talk showa poput Karla Lauterbacha.
Ali nije stiglo. Ni jedna priča. Isto je bilo i nakon što je neko vrijeme radilo.
Počeo sam snimati videozapise 14. ožujka 2020. i bio sam jedan od prvih koji su to učinili.
Imao sam vrlo veliku prisutnost na YouTubeu dok me nisu cenzurirali.
A onda su se javili neki ljudi, na primjer Lanzu, govoreći: "Evo, ovdje je otorinolaringolog, molimo te, pozovi ga u emisiju."
I primio sam pisma e-poštom. Uvijek su bila odbijena.
Navedeno je da gospodin Lanz sam poziva svoje goste i da to nije planirano.
I bilo je također – dobio sam informacije od RBB-a – vrlo rano, u ožujku 2020., ugovor o povjerljivosti u kojem
je navedeno da neće biti izvještavanja o koronavirusu koje bi stavilo stvari u perspektivu.
To je bio nalog uprave RBB-a novinarima, i morali su se pokoriti ili bi morali dati ostavku.
Da. Sada, da ukratko sažmem za gledatelje, rekao bih da ste do pojave koronavirusa bili
jednostavno najbolji u svom području, to je sigurno.
Svi se žalimo na nedostatak kvalificiranih radnika u Njemačkoj, ali ovdje smo imali stručnjaka u svom području, da tako kažemo,
da su čak i ljudi iz cijelog svijeta dolazili ovamo po pomoć.
Recimo samo to. Što se dogodilo?
Mislim da bi to sada bilo vrlo važno razumjeti. U kojem je trenutku sve to prevrnulo?
Bio je osuđen na propast od samog početka, jer je moja namjera od samog početka bila zapravo osloboditi ljude od straha.
Dakle, kao stručnjak za prehlade, imam broj iz OAS-a... .
Što je to bilo, oprostite, na početku Corone, mislite li sada?
Da, 14. ožujka 2020. Kao što sam rekao, prvi video.
A prvi video nosio je naslov "Ne paničarite" i pokušao sam ljudima reći da je ovo prehlada, usporediva s gripom, na primjer.
I pogledao sam brojke, koliko ljudi obično umire u Wuhanu, koliko je umrlo u Bergamu i bla, bla, bla.
Dakle, nakon što sam pregledao sve relevantne izvore, došao sam do zaključka da sam na kraju svog
prvog videa rekao: "Mislim da ćemo svi umrijeti."
Ali ne zbog koronavirusa, mislim da je to vrlo malo vjerojatno.
I to je zapravo bio opći konsenzus, jer osim što sam otorinolaringolog, također sam liječnik hitne pomoći,
djelatnik hitne službe i medicinski tehničar u hitnoj službi.
To me je uopće navelo da se bavim medicinom. I postoji jedno zlatno pravilo, a to je jednostavno: "Ne paničarite".
Kad stignete na mjesto događaja s velikim brojem žrtava, ne možete reći: 'Pomoć, svi ćete umrijeti'.
Čak i ako znaš da se ne možeš nositi sa svima njima, moraš svojim podređenima na ulici
dati osjećaj da imaš situaciju pod kontrolom.
Nisam mogao razumjeti da vlada, tisak i drugi... Vrlo rano sam podsjetio tisak na njihovu odgovornost, uključujući
i u svojim videima, jer su primijetili moje videozapise.
I onda sam rekao, prijatelji, imate odgovornost.
A ako izazovete paniku među ljudima, tako da povjeruju kako ih treba staviti na ventilator pri gotovo svakom grlobolju,
onda zaista neće biti dovoljno kreveta na intenzivnoj njezi.
Dakle, u slučaju da sam pogriješio, želio sam osigurati da ljudi budu smireni i da ne bi pravili planinu od mušice,
kako bolnice ne bi bile preopterećene i ljudi ne bi paničarili.
Ljudi mi to iznova i iznova potvrđuju.
Ljudi su bili prestrašeni ovim slikama, koje su se na televiziji prikazivale u beskrajnoj petlji.
I to je zapravo bila moja namjera. I odmah je bilo bojkotirano i sabotirano.
Čak i ljudi u lokalnim novinama, s kojima sam oduvijek imao dobar odnos.
Mislim, bio sam lokalna zvijezda u Sinsheimu. Pozivali su me svugdje, bilo da se radilo o nogometnim
utakmicama ili nekim drugim događajima ili što god.
To je bilo... bili ste VIP. A onda je došao gradonačelnik i uslikao vas kad ste primili još jednu nagradu ili nešto
slično – možete je pronaći na mojoj web stranici besserleben.tv.
Zabavio sam se pa sam u sliku uključio gradonačelnika, samo da pokažem kako je nekad izgledalo.
I odjednom, iz dana u dan, izbacuju te.
Dakle, svi oni koji su te smatrali vodećim stručnjakom odjednom vjeruju televiziji više nego liječniku
kojem su povjerili svoje živote, jer sam i ja bio kirurg.
Kad se podvrgavate operaciji koju izvodi netko, povjeravate mu svoj život ili čak život svojih djece. I to je bilo vrlo bizarno.
Da, vjerujem da jest. I kad se sada osvrneš na to vrijeme, mislim, imao si, recimo, dobar razlog.
Želio si upozoriti ljude, kao liječnik, kako i priliči, želio si ih informirati.
Gledajući unatrag, mislite li da je širenje straha bilo namjerno ili je sve to bila samo
slučajnost, dezinformacije koje su širili neki stručnjaci?
To zapravo u početku nije bilo zamišljeno, a onda je došlo trenutak kada se to iznenada promijenilo.
Vidjelo se to kod Anthonyja Faucija u Americi i u Njemačkoj kod Christiana Drostena i Lothara Wielera, koji su isprva umanjivali
važnost situacije i govorili da nije tako loše, da je to samo prehlada, da koronavirusi postoje već dugo, bla, bla, bla.
I onda, odjednom, iz dana u dan, mora da je izdana neka vrsta timskog naloga, jer se slika
posvuda, diljem svijeta, potpuno promijenila.
Cijela je stvar bila vrlo bizarna jer se zapravo ništa nije promijenilo u situaciji. Naprotiv, imali smo sve bolje podatke,
na primjer od profesora Ioannidisa, koji je svjetski priznati epidemiolog, odnosno epidemiolog par
excellence, a koji je također rekao: "Budite oprezni, ljudi, ovo je bolest usporediva s gripom."
Dobar Gospod, ili tko god, također nam je osigurao potpune, samostalno funkcionirajuće kolonije koje se mogu proučavati.
Bilo da je to Heinsberg, bilo da je to Diamond Princess, bilo da su to dva nosača zrakoplova, bilo da je to zatvor.
Dakle, imali smo nekoliko mjesta gdje ste mogli točno vidjeti koliko je visoka stopa smrtnosti i koliko je opasna.
I znali smo od samog početka da podaci nisu bili prijeteći.
I doista, treba reći da je sve to bilo namjerno, jer se nastavilo.
Lažne slike također su namjerno korištene, kako je čak i FAZ nedavno priznao.
Svi se sjećaju kamiona koji su preuzimali lijesove u Bergamu.
Cjelovita inscenacija čak se prvi put ove godine pojavila u FAZ-u, Frankfurter Allgemeine Zeitungu, koji je
potom također rekao: da, ali u svakom od tih deset kamiona bilo je točno jedan lijes. Jedan?
Da, i jednostavno su ga odveli jer nisu imali krematorije.
Država je odredila da se na tim tijelima ne smije obaviti obdukcija.
To je bila još jedna stvar u kojoj sam si rekao: čekaj malo, jedno od najvećih postignuća medicine bilo je to što smo
smjeli pregledavati mrtva tijela. I tako je bilo dugo vremena.
Kažem, u vrijeme Leonarda da Vincija uzimali su leševe s groblja kako bi na njima mogli obavljati
obdukcije. Mi smo mogli obavljati obdukcije na ljudima.
A onda je čak bio netko tko je obavljao obdukcije na ljudima, naime profesor Püschel u Hamburgu, također
jedan od rijetkih forenzičkih patologa koji postoje.
I rekao je da bi ti ljudi koji su umrli ionako umrli.
I to je bila priča s koronavirusom. Nisu umrli od koronavirusa, umrli su s koronavirusom, jer bi umrli i bez njega.
Gledajući unatrag, možemo vidjeti da su te procjene bile potpuno točne.
Broj mrtvih govori sam za sebe. Dakle, bili smo u pravu od samog početka.
I očekivao bih da ću, u osnovi... ili u svojim prvim videima... mislio sam da ću također
imati političare među svojim pacijentima i slično.
Mislio sam da će uzeti moj prvi video, otići do Merkel i reći: "Pogledaj, Angela, postoji otorinolaringolog u
Sinsheimu kojeg znam, svjetski poznati tip koji liječi ljude iz cijelog svijeta." Pogledao je brojke.
Znaš, Drosten je potpuno pretjerao tijekom izbijanja svinjske gripe i poticao je ljude da se cijepe i slično.
Na kraju je sve bila prazna priča – poslušaj ga.
Da, očekivao bih da će se to dogoditi.
Da ćeš jednog dana dobiti poziv od Christiana Drostena koji će tražiti da vidi tvoje brojke?
Željeli bismo razgovarati s vama. Da, to biste i očekivali.
Zatim imate i druge teškaše u ringu, poput Wolfganga Wodarga, koji je tada okončao
pandemiju ptičje gripe – ne, pandemiju svinjske gripe.
Zatim imate profesora Sucharita Bhakdija, svjetski poznatog imunologa i druge stvari.
Imali smo nekoliko virologa. Svi su bili ugledni stručnjaci i, po mom mišljenju, složili su se s Wolfgangom Wodargom
ili Sucharitom Bhakdijem, ali su ih mediji potpuno ignorirali.
Zatim slike lijesa koji su negdje stajali, a bili su rezultat brodoloma u Lampedusi.
Slike su, na primjer, namjerno odabrane i nisu imale nikakve veze sa situacijom u Bergamu.
To je dokazano brojnim emitiranjima, i vašima i Kla.TV-a. Dakle, to je ogroman skandal, u potpunosti se slažem s vama.
Dopustite mi da se još jednom usredotočim na medije i na to kako su vas prikazali, ali i kolege, kao što ste upravo
spomenuli, profesore Bhakdi, kao i druge, poput Wodarga, koji je kasnije završio na medijskoj listi za odstrel.
Gdje je nekada heroj, recimo, određena ugledna ličnost, bio okrenut za 180 stupnjeva, preokrenut
naglavačke, a zatim odjednom pretvoren u neprijatelja.
Kad se to počelo događati vama, kad ste prije, recimo, bili neprestano cijenjeni, kako ste osobno doživjeli iznenadno
pojavljivanje takvih izvještaja o vama, objavljivanje onoga što su u suštini bili lažni izvještaji u masovnim medijima?
Mathias, ako to moraš doživjeti, uopće ne razumiješ.
To znači da sam isprva primio mnogo e-mailova od ljudi koji su mi odmah čestitali na hrabrosti i govorili
koliko sam hrabar, da imam puno kičme i tko zna što još.
I rekao sam sebi da to nema nikakve veze s hrabrošću.
Pa, ja sam liječnik, analiziram priču, dajem svoje mišljenje, jer kao liječnik također
imam dužnost brinuti se o zdravlju stanovništva.
Moja je dužnost javno istupiti kad primijetim nešto ovakvo. To je moja obaveza.
Moram ovo učiniti i ne smijem se podložiti državi.
To bi bilo kršenje medicinskog kodeksa ponašanja i Hipokratove prisege.
Dakle, nisam ništa pogriješio, i kad iznenada vidite liječnika za vrtoglavicu iz Sinsheima ili slične priče, uopće ne razumijete.
Kažete, prijatelji, da ovdje iznosim čvrste činjenice, ne izmišljam to.
Svaki dan u ovom programu uzimao sam podatke iz Instituta Roberta Kocha i jednostavno ih analizirao.
Koristio sam izvorne podatke koje je predstavilo RKI.
Nisam ih sam smislio.
Dakle, ako jedan plus jedan jednako dva i vi jednostavno imate jasne činjenice i podatke, a netko vas proturječi
i kaže ne, od danas nadalje jedan plus jedan jednako tri, onda možete reći: pa, to ne razumijem.
I kao što sam rekao, pridružit će vam se i drugi vrlo utjecajni ljudi.
Profesor Haditsch, vakcinolog, virolog, bakterioolog i u drugim ulogama.
Uvijek se pojavi netko novi, pa sve do Luc Montagniera, otkrivača, izumitelja, prvog opisača ili što god već HIV-a.
To je druga tema i o tome možemo razgovarati nekad, ali priča...
Pridružio nam se kao dobitnik Nobelove nagrade, i on nije jedini dobitnik Nobelove nagrade.
I odjednom su svi ljudi s profesionalnim iskustvom koji su ranije bili smatrani autoritetima u svom području
– i opet, prof. Ioannidis nije epidemiolog, on je najcitiraniji epidemiolog na svijetu.
On je stručnjak za obrasce širenja bolesti.
I on je vrlo rano rekao: smiri se, to je kao gripa.
I to se jednostavno zanemaruje. Ti to ne razumiješ. Ne shvaćaš to.
Naravno da nastavljate, jer se osjećate osobno napadnuti i želite vratiti svoj ugled, a tada
možete biti malo eksplicitniji u svojim izjavama.
Ali primarni cilj bio je pomoći ljudima – i vjerujem da sam u tome uspio – oslobađajući mnoge od njihovih strahova i
štiteći ih od pogrešaka ili donošenja preuranjenih zaključaka.
Do danas još uvijek ne mogu shvatiti kako je reporter, osobito onaj iz Sinsheima, gdje su bili i ljudi iz Rhein-Neckar-Zeitunga
i sličnih publikacija, mogao o lokalnom heroju govoriti na takav način i nije uspio razgovarati s njim.
Stiglo je do te mjere da sam imao članak u časopisu Stern i jedan u Der Spiegelu, gdje su novinari dolazili i pretvarali se da su
ti prijatelji na najodvratniji mogući način, darivali ti poklone i slično... a onda su te pratili i išli s tobom na prosvjede sa
svim pripadajućim stvarima, uključujući zagrljaje i pozdrave i tako dalje, u najgoroj pandemiji svih
vremena, samo da bi potom napisali žestoki članak o tebi.
Da, zanimljivo. Uistinu niste sami u ovome; to vrlo često čujemo od raznih ljudi, uključujući edukatore i one
koji jednostavno žele izraziti svoje mišljenje ili istinu, nazovite to kako hoćete, u tom trenutku.
Sada to vidimo i kod novinara, tj. s jedne strane kod stručnjaka poput vas – spomenuli ste nekoliko primjera.
Mislim da bi Füllmicha još uvijek mogli dovesti u ring.
Sada imamo i Davida Bendelsa kao novinara, odnosno neovisne izvjestitelje, novinare koji su slobodni
izraziti svoja mišljenja bilo gdje, jednostavno u obliku male satire, i odmah se nađu u raskrižju vatre.
I to postavlja veliko pitanje: je li sve to samo slučajnost?
Ako neka novina o vama izvještava negativno, hoće li se svi pridružiti?
Ili iza toga stoji strategija?
Upravo tako, mislim da je to vrlo zanimljiva točka. Što misliš o tome?
Da, upravo sam ti rekao, možda si to propustio, da sam vidio ovo pismo od RBB-a i da sam ga imao u svojim starim
e-mailovima, ali nažalost više ne mogu pristupiti njima.
U svakom slučaju, ovu sam formulaciju vrlo pažljivo zapamtio i doista je istina da neće biti
relativizirajućeg izvještavanja o koronavirusu.
To znači da su novinari koji rade za velike televizijske stanice i slične organizacije dobili
odozgo upute kojima im se zabranjuje da išta rade.
Mogu ići malo dalje, mogu ti reći nešto zanimljivo.
Možete li samo brzo reći od koga je to došlo? Samo da gledatelji znaju.
Tko je u RBB-u izdao ovu uputu? Novinarima, da tako kažemo?
Novinarima RBB-a. Bio je to u osnovi protokol prema kojem su se sastali i koji su ljudi morali potpisati, a ovo
pismo je bilo samo rečenica koja je navodila da neće biti relativizirajućeg izvještavanja o koronavirusu.
Hvala što ste to razjasnili!
To je bila jednostavno vrlo jasna poruka svakom zaposleniku uključenom u ovu stvar, i bilo ih je ...
Mora se pretpostaviti da je isto vrijedilo i za druge.
Također su održani sastanci između kancelara i vodećih novinara i slično, a kao što je slučaj u našem
sustavu, novine su u vlasništvu samo vrlo malog broja ljudi.
Možda vjerujemo da imamo nevjerojatnu raznolikost novina, ali u stvarnosti vjerojatno možete na prste obje
ruke izbrojati koliko ima izdavačkih kuća, a u tome je bila kvaka: potpuno kontrolirati tisak.
Naravno, ljudi su tražili informacije, slično onima o 11. rujna ili drugim sličnim događajima, pa sjede pred televizorom čekajući
da se pojavi nešto novo, ali u stvarnosti im se uvijek serviraju iste stare stvari, što je gaslighting, što znači da
se na kraju stvara trajna iluzija kod gledatelja da to mora biti istina jer su to vidjeli iznova i iznova.
I danas je isto. Ako pokušaš s nekim razgovarati o nečemu, reći će: "Zar nisi vidio lijesove u Bergamu?" A ja uvijek
pomislim: da, upravo tako, one u Lampedusi, i njih sam vidio.
To je bila, jest ova priča, i relativno brzo sam shvatio u svojim programima da da se bavimo cenzurom, a cenzura postoji samo u
totalitarnim situacijama, i kao što sada znamo, gotovo sva temeljna prava su obustavljena u pandemiji razmjera epidemije
ovim trikom, a to je provođenje putem zakona o zaštiti od zaraznih bolesti, tj. Osnovni zakon
je otet Zakonom o zaštiti od zaraznih bolesti.
I tada smo razmišljali o tome kako bismo mogli nastaviti sastajati se, kako bismo mogli postupiti, i tada smo osnovali
ove stranke. Prvo "Resistance 2020", a kasnije "WIR2020".
I tako sam tada bio tamo s Ralfom Ludwigom na intervjuu za Südwestfunk, SWR, koji je poslao filmsku ekipu, a prije
toga smo dobili poziv da postavimo kameru i snimimo intervju.
Ljudi koji dolaze ovamo dobili su upute da vas prikazuju kao naciste.
Budi vrlo oprezan što govoriš. Možeš vjerovati kameramanu. On je, da tako kažemo, jedan od nas, ali ne i ostali.
Kamerman nosi ovo i ono i tako dalje i tako dalje. Bili smo dobro informirani.
A ako kaže da to ne dopuštaju, tvoje je pravo inzistirati da snimiš ovaj video.
I on je stvarno pokušao ispitivati nas gotovo dva sata, što nije uspjelo jer smo bili uvjereni da nam
podmeće stvari i pokušava izvući odgovore od nas.
Ali Ralf Ludwig i ja smo se, mislim, tada prilično dobro snašli u našim sobama za vježbanje.
I budući da smo imali cjeloviti video... i također smo im rekli: slušajte, prijatelji, ako na bilo koji
način falsificirate ovaj video, odmah ćemo objaviti naš.
Da, vrlo dobro.
Tada smo snimili cijeli video na vrpcu – i da
… Ali Bodo, da te nakratko vratim na medije i njihovu perspektivu.
Ako sada kažete da su se tamo uvjeti uokvirivanja očito koristili, baš kao i ovdje, potpuno ste bili pogrešno predstavljeni.
Ovo je izrečeno sasvim otvoreno; nema relativizirajućeg izvještavanja.
I ovdje je netko, filmska ekipa, poslan da te okleveta kao nacista. Drugim riječima, da te namjerno prikaže u lošem svjetlu.
To znači da se ovdje doista radi o medijskim profesionalcima.
Slijede li oni neku agendu? Jesu li još uvijek neovisni? Što se događa?
Postoji li samo jedan urednik koji je trenutno ljut?
Rekli ste ranije da medije kontrolira šačica ljudi.
Što se tamo događa? Tko je zadužen? Rade li to iz vlastite inicijative?
Ili kakav je tvoj dojam o tome kako će cijela stvar uzletjeti?
To je puno jednostavnije. Vrlo malo novina još uvijek ima prave reportere koji provode istraživanja; umjesto
toga, novine u suštini pretplaćuju se na priopćenja za tisak agencija dpa, Reuters i AP.
I tamo oni u osnovi mogu preuzeti članke i popuniti svoje dnevne novine njima, a da pritom sami ne moraju ništa istraživati.
Ako nešto objave Reuters ili dpa, smatra se dobro istraženim, čak i za lokalne novine u Buxtehudeu.
A onda ih jednostavno možete preuzeti. Zato vam zapravo treba kontrolirati samo ove tri novinske agencije.
I to je u osnovi jedna obitelj – obitelj Soros.
U suštini posjeduju sve odjele za tisak i njima jednostavno mogu nametnuti svoje mišljenje.
Možete odlučiti što će biti objavljeno u tisku jer ste vi taj koji zapravo piše članke.
I dok smo uvijek na oprezu zbog lažnih vijesti, u svakodnevnom životu to nije slučaj.
Njemačka novinska agencija: "Vjerujte kvalitetnim medijima!" – i na to smo se navikli.
Navikli smo gledati večernje vijesti ili emisije o aktualnim događajima ili slično kako bismo ostali informirani.
A onda postoje dobri novinski listovi poput FAZ-a i sličnih publikacija.
I to su trikovi koji su korišteni. Scenarij je u cijelosti napisan.
Cijela ova stvar koja se ovdje radi očito je agenda s ciljem Novog svjetskog poretka, Velikog
resetiranja, Agende 2030, nazovite je kako hoćete.
Svi su oni u suštini isti scenariji, poput Kluba Rim ili slično. Sve se te stvari stalno ponavljaju.
I čekalo se trenutak kada bi se nešto moglo pokrenuti.
I to možete vidjeti osobito u činjenici da je ova pandemijska vježba, koja je provedena 2019., tj. neposredno prije nego što je
započela stvarna navodna pandemija COVID-19, ovaj Event 201, koji je također fantastično
dokumentiran u filmovima, u potpunosti dostupna.
Još uvijek možete preuzeti sve. To je potpuni skript.
Ono na čemu se ovdje radi je scenarij.
A onda bi 200 ljudi, koji dolaze iz različitih gospodarskih regija, trebali voditi sudbinu svijeta i odlučivati o svemu.
Igra nije nova, samo je ponovno izdana i gotovo neprekidno se održava još od Kluba Rim. Bilderbergovci, znate kako to ide.
Mislim, Kla.TV je napravio mnogo, mnogo, mnogo sjajnih emisija o ovome, gdje ih možete gledati. Zapravo ovdje postoji agenda.
Dakle, val prehlada je otet.
U tom pogledu idem čak i dalje od svojih kolega.
Dakle, teoriju laboratorija možemo sigurno odbaciti.
Teorija o laboratoriju bila je plan B koji je razvijen od samog početka, jer bi u nekom trenutku stvari postale nesigurne,
jer bi se s biološkim oružjem moglo reći da su vlada, kancelar i gospodin Biden dobili sve te informacije od tajnih službi.
I ovo, naravno, opravdava drakonske mjere za zaštitu stanovništva od biološkog oružja.
Zaboravi. Stvar je u gripi. Bila je to gripa, uvijek je bila gripa, jer gripe više nije bilo.
Posebno jer su koronavirusi došli u pogrešno vrijeme.
To znači da se koronavirusi zapravo šire u nešto drugačije doba godine nego gripa. A to je bila gripa.
Dakle, ono što smo ovdje vidjeli bila je obična gripa, koja se onda samo zatekla nazvana Corona.
Samo što nikada nitko nije identificirao koronaviruse tijekom starih epidemija gripe.
Ili što time želiš reći, nitko? Možda je to učinio Fauci, nemam pojma.
I zato je bilo – znaš što, neka ostanu gripni virusi, uzmimo koronaviruse i nastavimo cijelu stvar.
Ali je cijela stvar od samog početka bila državni udar.
Ono što je ovdje učinjeno bio je planirani državni udar putem Zakona o zaštiti od infekcija, jer je
to bio jedini način potkopavanja Osnovnog zakona.
To je bio briljantan trik koji je ovdje izveden. I moram reći, skidam im kapu!
Ono što ste stvorili je sjajna simulacijska igra.
Da, upravo si spomenuo igru simulacije. Misliš na onu koja se odvila 2019., nedugo prije.
Dakle, cijeli scenarij, koji je odigran samo jednom, također je uključivao WEF i slično.
Bio je tu i medijski aspekt – kako bi o tome izvještavali?
To su sjajno radili tijekom Korone, uključujući cenzuru i klevetanje stručnjaka.
Ali za nas je, naravno, ovo također izvrstan predložak za sve buduće krize.
Gdje god da pogledamo, koronavirus se sada pretvara u rat, a obavezno cijepljenje sada postaje obavezna vojna služba.
Uvijek je negdje sličan program.
Dakle, kažeš da cijela stvar slijedi određenu agendu.
Koji bi mogao biti veći cilj iza ovoga?
Mislim da je prosječnom gledatelju teško to razumjeti. Zašto bi itko učinio nešto takvo?
Koji bi mogao biti cilj iza sve ove ludosti koju ste ovdje tako dobro saželi?
Možeš kontrolirati ljude strahom, bez obzira na to što želiš postići.
A onda postoji poznati princip podjele i vladanja.
To znači da jednostavno dijelite ljude na različite regije.
Bilo da sada plašite djecu klimatskim promjenama i navodite ih da misle kako su odrasli previše glupi da bi to
shvatili, i da se svijet sada praktički pretvara u paklenu noćnu moru ili nešto slično.
Stariji ljudi, recimo Udo Lindenberg, pripadaju rizičnoj skupini.
To znači da će to prihvatiti. Budući da se boje i pripadaju skupini visokog rizika, vjeruju da sada moraju
zaboraviti svoj rockerski stil života i sve što su prije radili.
To znači da od samog početka stvarate nekoliko bojišta – dakle, sada smo u ratu – na kojima se
možete rasporediti kako biste ljude držali u strahu.
Nije važno kako ljude držiš u strahu.
Bilo da sada držite ljude u strahu pomoću nekih naoružanih noževima nasilnika koje ste doveli – na kraju
ste postigli ono što je, vraćajući se na poznatog gospodina Hegela, hegelovska dialektika.
Stvaraš problem za koji već imaš rješenje.
Dakle, već imate rješenje za sve ove probleme.
I na kraju su ljudi zahvalni što si u osnovi mogu sami pomoći.
Već su se nadali tome s Corona. To je potpuno pošlo po zlu.
Dakle, u tom smislu, zapravo smo bili toliko uspješni s našim besplatnim medijima da je njihov stvarni cilj bio navesti ljude
da pristanu redovito primati svoje cjepiva, ostanu kod kuće i više ne izlaze i ne rade, ne znam što... Oni su to htjeli.
Mislili su da će ljude zatvoriti na godinu dana, kao u Australiji ili na Novom Zelandu, na primjer.
I mislili su da to mogu raditi svugdje, jer spašavajuća cjepiva još nije bilo dostupno.
I na kraju bi mu svi ljubili noge što je sada smislio ovu cjepivinu.
Naravno, cijepljenje moraš iznova i iznova ponavljati...
Ali naravno da imaju planove B, C, D. Ne planiraš tako nešto.
I to su radili dugo vremena kako biste uopće mogli provesti ovaj sustav, njihovu ideju novog svjetskog poretka.
I doista, ono čemu svjedočimo je šahovska partija između dva glavna igrača, Rockefellera i Rothschilda, koji u konačnici
povlače konce iza ovih događaja, jer je čitav medijski sektor, farmaceutski sektor i slično pod kontrolom obitelji Rockefeller,
a štetu koju to uzrokuje, odnosno potrebu da se ona pokrije kreditima i sličnim financiranjem, kontrolira tvrtka Rothschild.
To znači da uvijek možete vidjeti koji od ta dva trenutno vodi.
U posljednjih nekoliko godina, pa i desetljeća, bili su to Rotschildovi, a sada Rockefeller želi preuzeti
predsjedničku poziciju u ovoj šahovskoj igri koju ovdje igraju.
Zvuči apsurdno i također je vrlo teško razumjeti ako ne proučite probleme malo detaljnije.
Ali zapravo, događaj Event 201 posebno je zanimljiv za promatranje jer su oni koji su u njemu sudjelovali, naime
Sveučilište Johns Hopkins i Rockefellerovo sveučilište, gdje je počeo provoditi svoj program, gdje je također demonizirao svu
prirodnu medicinu, gotovo sve ljude koji su vrlo uspješno koristili prirodne pripravke ili dodatke prehrani ili slično za
liječenje bolesti, bili su demonizirani, progonjeni, zatvarani, izgubili su svoje licence – nisam znao ništa od toga do 2020.,
ali onda odjednom imate više vremena da se pobrinete za stvari.
Nevjerojatno, napravili ste to, a vi, stručnjak za obmanu, koristite obmanu da zavarate ljude – rekao bih ti si
profesionalac kad je riječ o strahu, o gubitku kontrole. Koji bi ti bio savjet sada, možda i gledateljima koji nas gledaju,
koji je tvoj lijek za to? Imaš li kakav medicinski savjet?
Da, dakle, ono što trebate pokušati učiniti s djecom u vezi s utjecajem TikToka i svih tih videa jest držati ljude podalje od
pravih informacija, što znači da ljudi zaboravljaju kako sami istraživati, oslanjaju se na neke stručnjake, ovdje na
zdravstvenog stručnjaka, i vjeruju samo tom stručnjaku, a ne onom drugom, i to znači da ako se sami educirate, ako sami
istražujete, onda donosite vlastite zaključke, a ti zaključci su ono što vas na kraju oslobađa od straha. To znači da što više
razumijete kako igra funkcionira, to manje možete biti šokirani, jer kada se sutra pojavi sljedeća stvar, ljudi
poput vas i mene sigurno će pomisliti: 'O, ne, opet to.'
To smo već imali ovdje, tamo i tamo. To znači da se scenariji ponavljaju, ali naravno da ovdje imamo prednost u znanju, i moja
je nada da ćemo radom koji oboje obavljamo, tj. Kla.TV-om, obitelji Sasek, vi, ja sa svime iz mainstreama ili od drugdje,
možemo stvoriti bazen znanja i da će ljudi također gledati naše videozapise. Vi radite isto. Sa mnom možete besplatno gledati sve
videozapise, iako imam modele pretplate i slično. Možete pristupiti svim videozapisima, možete ih distribuirati,
možete ih uređivati, ne tvrdim nikakvo autorsko pravo na njih.
Dakle, svatko može raditi što god želi s mojim videima. Slično je i kod vas.
To zapravo znači da bih volio da neki mladi ljudi slučajno naiđu na jednu od mojih emisija, na primjer – ono što
stari čovjek govori prilično je zanimljivo. Poslušajmo.
Ako je to jedno, onda je to jedno, i uvijek je jedno, kao što možete vidjeti iz reakcija u chatu, gdje ljudi
postavljaju pitanja i kažu: gdje to mogu gledati, gdje mogu pronaći ovaj video, gdje mogu pronaći nešto slično?
Dakle, da potaknemo znatiželju, da navedemo ljude da preispituju sebe, a to je poznati Dunning-Krugerov efekt, gdje ljudi koji su
zapravo dovoljno pametni ne vjeruju sebi, dok oni koji su uvijek u prvom planu i kažu: "da,
ali lijesovi iz Bergama", ne preispituju sebe.
Dakle, trebaš imati ljude koji preispituju sebe, jer tek kada ih potakneš da si postavljaju pitanja, napredovat će.
I ja to pokušavam, nastojim da me ljudi također dovode u pitanje.
Nema sumnje, sigurno griješim, nema sumnje.
Kad shvatim da sam pogriješio, pokušam to ispraviti i kažem: "Bio sam u krivu."
Ali upravo to ga čini uzbudljivim, a to je također jedna od mojih najvažnijih izjava koju ponavljam iznova i iznova.
Suština znanosti je neprestano dovoditi u pitanje ono što se smatra sigurnim.
To bi trebalo vrijediti jednako za novinarstvo kao i za život.
Dakle, suština života je stalno preispitivati ono što smatramo istinitim.
Dakle, stvari u koje sam vjerovao kao dijete danas za mene više nisu istinite.
Već sam ti to rekao, ali mi je djed rekao da ako želim uloviti zeca, trebam posuti sol na njegov rep.
Onda bi se zaledio i mogao bih ga uhvatiti.
A kao dijete uvijek sam trčao za zecima s posudom za sol jer sam htio posuti sol na njihove repove.
U nekom trenutku trebao bi dovesti u pitanje stvari za koje vjeruješ da su sigurne i shvatiti da, ne, one ne funkcioniraju.
Otac mi je rekao da automobili Mercedesa imaju ugrađeno prednost prolaska – i povjerovao sam mu.
Dakle, u tom pogledu je potpuno isto.
Čak i kao odrasla osoba, moraš doći do točke u kojoj dovodiš u pitanje ono što smatraš sigurnim, bez obzira na to što je to.
Vrlo dobro – mudre riječi, mogu potvrditi, vidim to na isti način!
To znači, ukratko, da se također u određenoj mjeri oslanjamo na odgovorne građane koji ne sjede skrštenih ruku i ne čekaju da se
problem riješi. Umjesto toga, trebamo odgovorne građane koji sami istražuju,
preispituju stvari i traže ono što je, recimo, istina.
Vjerujem da svi u sebi imamo dovoljno intuicije da se time bavimo.
Nekako su to uspjeli i mnogi drugi.
Moje pitanje, ili bolje rečeno, zanimljiva točka koju treba ukratko iznijeti i podsjetiti sve: WEF je proglasio 2024. godinu
glavnim ciljem – Ursula von der Leyen je u svom uvodnom govoru rekla da to nisu klimatske promjene,
nisu ratovi, nisu ovo ili ono, nego dezinformacije!
To znači, Bodo, možda to možemo sažeti ovako: do određene mjere taj je strah već pao na one koji su odgovorni – mislim na
WEF, gdje si ranije spomenuo simulacijske igre u kojima su bili intenzivno uključeni – i do određene mjere i na njih.
Čini se da si toliko uplašen da dezinformacije, koje su u stvarnosti samo drugačije
mišljenje, vidiš kao najveći problem, zar ne?
Istina je, Angela Merkel je također jednom rekla nešto slično, da je stanje bolje u drugim zemljama gdje nema stalnih
prosvjeda zbog koronavirusa ili demonstracija protiv lockdowna.
Dakle, naravno, to primjećujete. Naravno, oni se boje ljudi poput Joea Rogana u Americi, ili Alexa Jonesa, ili drugih,
ili Kena Jebsena ovdje, koji je bio, recimo, lokalni heroj.
I to je također vrlo jasan primjer kako su ljudi bili otpuštani, kako su im kanali jednostavno uklonjeni, kako
su im obitelji bile prijetile i tako dalje i tako dalje.
Sve su to stvari kod kojih moraš reći: dobro, toliko nas se boje da se potrude objaviti članke ili pretražiti nešto, a onda
nekako uzmu nešto od Schiffmanna i objave to u nekom novinama.
Još uvijek se redovito pojavljujem u novinama, a onda dr. Schiffmann, jedna od vodećih figura pokreta koronavirusa ili
pokreta lateralnog razmišljanja, kaže bla, bla, bla – nikada nisam bio dio toga, ali drago mi je da lateralno razmišljanje i
Michael Ballweg postoje kao imena po kojima je sve to poznato.
Barem sam ja bio takav, ali inače smo uvijek radili po svome, i to je također problem jer smo pristaše.
Dakle, kad razmisliš koliko dugo se znamo, nije dugo, znamo se tek od tvoje pjesme Power.
To mi je stvarno odjeknulo, i tako smo stupili u kontakt i uvidjeli da su svi oni
usamljeni ratnici, što je očito izuzetno teško.
Ako sada imate grupu ili imate samo jedan kanal, nevjerojatno je loše ga spljoštiti.
Ali imamo ih toliko: Legitim CH, Report24, Kla.TV, Klardenken, svega i svačega; imamo toliko ljudi, a sve je više i više
neovisnih novinara, podcastera, vlogera, što je noćna mora za te ljude jer smo u biti preuzeli medijsku suverenost.
Hvala i Elonu Musku – još uvijek mu se ne protivim.
Ono što on ovdje radi s X-om nije plaćena oporba, jer time šteti moćnima više nego što bi im ikada mogao koristiti.
A ono što trenutno radimo na X-u, na primjer moji trenutačni programi, uglavnom se gleda
na X-u, a sjajno je što su to novi korisnici.
To su ljudi koji zapravo prije nisu pogledali i pitaju se: kakva je to osoba?
Da, i onda to slušaju, i možda je to zanimljiva tema, pa ostanu uz to, ili je možda samo dobra glazba koja svira u mojoj emisiji.
Samo moraš nadmudriti sustav u njegovoj vlastitoj igri.
To znači da ako je glavno oružje sustava tisak – a takav je slučaj – onda je najvažniji propagandni alat oduvijek bio medij,
koji je nešto širio, bilo da je to bio gradski glasnik u prošlosti ili ministar propagande u Trećem Reichu ili, ne znam,
"Aktuelle Kamera" u DDR-u ili što god, to znači da je štampa oduvijek bila bič nacije, i ako mi sada sami zamijenimo štampu i
postavimo ovdje hrpu piratskih stanica, onda je to pravi problem.
Da, to je točno, iz svih dijelova svijeta, već možete vidjeti to iz raznih zemalja.
Upravo ste to sami spomenuli – sada opet za gledatelje – nakon cijele ove priče, napustili ste Njemačku, je li to točno?
Da, ali priča iza toga je da smo bili na odmoru i zaglavili smo tamo.
Dakle, nismo htjeli napustiti Njemačku.
Imali smo pretragu kuće u ordinaciji, drugu, i to upravo tijekom karnevalskih praznika u Baden-Württembergu – oni to
tamo imaju – i onda smo rekli: ajmo, moramo sada otići odavde.
Jer svaki put kad bi se auto ponovno zaustavio, pomislio si: evo ih opet, a onda smo s obitelji
letjeli na Zanzibar, stvarno samo na tjedan dana.
A nakon tjedan dana htjeli smo se vratiti, a onda smo od škole dobili poruku da će se,
kad se vratimo, nastaviti školovanje kod kuće.
Dakle, rekao sam da se neću vraćati na kućno školovanje.
Ne mogu pohađati praktičnu nastavu. Neću se vratiti na kućno školovanje.
I onda se jedan tjedan pretvorio u devet tjedana, i u nekom smo trenutku htjeli se vratiti.
I onda smo rekli: pogledajmo još jednom kopno, područje oko Arushe.
I onda smo shvatili da je klima puno ljepša.
Zatim smo zapravo pogledali međunarodne škole za prijatelja koji je razmišljao o tome da tamo ode.
I bila je međunarodna škola u koju je moja kći išla na probni tjedan jer je to željela.
Nakon ove sedmice naša kćerka nam je rekla: "Bez obzira na to što se dogodi u Njemačkoj, čak i ako se
stvari vrate u normalu, želim ovdje završiti školovanje."
Kako lijepo. Oh, to je sjajno.
Da, to sam kasnije shvatio. U početku sam stvarno mislio da je ona entuzijastična za školu.
Ne, bila je toliko traumatizirana ovom školom, Wilhelmi Gymnasiumom u Sinsheimu,
da je gotovo uvijek bila držana odvojeno.
Svako jutro su je odvodili u stranu i govorili joj da njezini roditelji nisu pravi liječnici i sve takve stvari.
Dakle, bila je izložena psihološkom teroru, a zapravo se radilo o strahu da će se morati vratiti na taj sat, tim nastavnicima.
Tada to nismo razumjeli, ali smo pomislili: u redu, što sada radimo? Imamo dijete ovdje koje je traumatizirano.
Situacija u Njemačkoj sve se više pogoršavala zbog brisova, maski, socijalnog distanciranja i
besmislica, pa smo rekli: u redu, ostajemo ovdje.
Ponovno smo bili tamo u lipnju 2021. na nekoliko tjedana.
A onda smo željeli uzeti sabatiko, pa smo zatražili od nadležnog tijela za obrazovanje da djecu možemo izuzeti iz škole
na godinu dana kako bismo se mogli vratiti, ali su rekli ne.
Rekli su da djeca moraju ići u školu, pa smo pitali odvjetnika o školskim pravima.
I rekao je da vam je ostala samo jedna opcija, a to je da povučete djecu iz škole, tj. da ih odjavite u Njemačkoj, jer
tada djeca više neće biti obvezna pohađati školu u Njemačkoj.
Djeca su bila u školi, bila su u Tanzaniji.
Ali, kao što sam rekao, njemačke školske vlasti htjele su nas prisiliti da djecu vratimo tamo u školu, čak
su nas i kaznile i sve te gluposti, i to se dogodilo.
Zahvaljujem vam od dna srca na ovom otvorenom i iskrenom uvidu u vaš život, u sve što se dogodilo prije Corone, kako
se to razvijalo kroz medije, ali i kroz vladine odmazde, te kako se cijela situacija razvijala za vas.
Mislim da je važno da gledatelji u nekoj mjeri razumiju što se ovdje u Njemačkoj događa, gdje političari stalno viču da nam
treba više kvalificiranih radnika i čine sve što mogu da dovedu ljude u zemlju, što stvarne kvalificirane
radnike ovdje dovodi na rub ludila, gotovo biste mogli reći.
Kad djeca imaju teškoće u školi, pretres vaše kuće je nešto što ne želite da se dogodi; to je traumatično.
Dragi gledatelji, samo vas podsjećamo: kao što smo upravo čuli od dr. Bodo Schiffmanna, moguće je da se odgovorni sada
osjećaju određenu dozu straha jer im stvari izmiču kontroli.
Mislim, Bodo, trebali bismo pozvati ljude da budu odgovorni, da počnu sami istraživati, da stvarno
preispituju stvari i pokušaju zainteresirati što više ljudi za ovo. Možemo li se na tome složiti?
Da, možemo se složiti oko toga, a možemo i otići korak dalje, što bi moglo olakšati svima
koji gledaju, a još nisu uvjereni, da započnu.
Treba preispitati korisnost pravila koja su nam nametnuta 2020. godine.
Najbolji primjer je kad uđete u pub, morate nositi masku, ali ako sjednete za stol s deset ljudi,
točno nasuprot njima, možete mirno jesti s njima.
Ako se potom ustanete i trebate ići na toalet, morate nositi masku.
Ili noćni policijski sat, ali nema problema putovati na posao javnim prijevozom s 35 milijuna ljudi svaki dan.
Ovo su jednostavno stvari koje su izuzetno zanimljive.
A zabrana alkohola noću – ne kažem da je pijenje svake večeri sjajna stvar, ali to uopće nema smisla.
Dakle, očito je da ako noću pijete alkohol, virus postaje jači. Noću, kad nema nikoga u blizini.
Dakle, sva ta potpuno apsurdna pravila, gdje ste uvijek imali osjećaj da netko sjedi i zabavlja se i
kaže: "U redu, sljedeće ćemo im reći da stave kantu na glavu i vidimo hoće li to učiniti."
To je polazišna točka za razmišljanje o tome zašto bi netko donosio tako potpuno apsurdna pravila, a onda kad pogledate
stare snimke Christiana Drostena u kojima on kaže nešto poput: "Trebam li nositi masku?" Ne, maska ne služi ničemu.
Dakle, možemo ponovno razgovarati o podacima odvojeno, ali je tada rekao da su podaci bili vrlo loši.
Ovo su jednostavno stvari koje vam pomažu da započnete.
Možda je vrijeme da ponovno poslušaš svoje unutarnje dijete. Drugim riječima, da jednostavno budeš znatiželjan i pitaš zašto?
Zašto je virus aktivan samo u određenim dijelovima dana? Zašto virus zna što je 1,5
metara? Zašto virus nije zarazan dok sjedimo?
Vidjeli smo to tijekom demonstracija. Moraš to shvatiti.
Bili smo na autobusnoj turi, putovali smo po cijeloj Njemačkoj, i bilo je tako da demonstranti
koji su sjedili na tlu nisu morali nositi maske.
A oni koji su se ispovjedili... Moraš dovesti u pitanje nešto takvo.
Jednostavno moraš. Upravo to je stvar, stvarno moraš pitati, ako uopće nemaš nikakvih podataka, ili
također, zašto nisi stalno čuo sirene hitnih vozila?
Zašto na ulici nije bilo leševa?
Nije slučaj, kao što je rekao austrijski kancelar Kurz, da će prije ili kasnije svatko poznavati
nekoga tko je umro s koronavirusom ili od njega.
Nije se dogodilo. Sada možeš pogledati unatrag.
Kad pogledaš unatrag i vidiš sve podatke i nove studije koje svakodnevno izlaze, moraš reći da je cijela stvar bila prijevara.
Zašto su nam lagali? To me najviše iznerviralo.
Ne volim da mi lažu. Sviđa li ti se da ti lažu?
To je jedna od stvari koje najviše mrzim.
Dakle, netko mi je očito ovdje lagao, a ti si stalno vidio fotografije političara kako stoje zajedno na samitu G7.
Učini se fotografija, svi nose maske, a zatim odmah skinu maske i razgovaraju bez održavanja socijalne distance.
I vidjeli smo mnogo ovakvih stvari.
A onda vidiš da se sami političari ne pridržavaju toga.
Ali zašto onda građani moraju to poštovati i čak plaćati kazne?
I sve je to bilo moguće samo zbog ogromnog pritiska koji je štampa iznova i iznova vršila i njenih napada
na one koji su se izložili, jer je to, naravno, bilo opasno za ovu naraciju, za ovu priču.
Svojim prvim videima dosegao sam milijune ljudi, ali je to brzo ograničeno.
A danas znanstvenici kažu da bi, da nismo bili obuzdani, mnogi životi bili spašeni.
Da, točno. Danas se koriste potpuno različite taktike.
Rekao bih da s shadowbanom trenutno doživljavamo cenzuru u svim smjerovima, koja se jednostavno provodi.
To je znak da nešto s naše strane ovdje djeluje.
I s tvoje strane, Bodo, dao si vrijedan doprinos krizi od samog početka.
Kao liječnik, kao doktor, kao netko tko je imao mnogo toga za izgubiti, otišao si tamo – tako to vidim – i zaista si
stavio sve na kocku. A trebamo više takvih liječnika, zar ne?
Hvala vam puno, ali to nisam znao. Još jednom, ovo mi je zaista važno.
Potpuno mi je neshvatljivo da, kao liječnik, ako izraziš svoje mišljenje, čak i ako je pogrešno,
možeš riskirati gubitak egzistencije u nekoj zemlji.
Nikada ne bih zamislio da nekome mogu ukinuti prostorije za praksu ili nešto slično zbog pogrešnog mišljenja.
Posebno ako ste ugledni liječnik koji se ne mora svakih pet minuta baviti tužbama zbog liječničke pogreške.
Ali si krenuo tim putem i mogao si u nekom trenutku shvatiti da stvari postaju sve tješnje.
Dakle, povlačenje – uzimam natrag sve što sam rekao. Ti nisi.
Krenuli ste ravno naprijed, i čak sada iz inozemstva, s velikim dosegom, pojašnjavate.
Pomažete ljudima da postignu tu zrelost i da slušaju svoje unutarnje dijete.
Stvarno mi se svidjela slika koju si ranije koristio.
Željeli bismo vam se od srca zahvaliti na ovom intervjuu i na vremenu koje ste nam posvetili.
Šaljemo ti puno snage i sve što ti treba u Afriku. I ostat ćemo u kontaktu.
Također bih želio zahvaliti svojoj supruzi i obitelji u ovom kontekstu, jer bih se zaustavio nakon videa Corona 12.
I rekla je: ne prestaješ, nego nastavljaj dalje. I, usput, bilo je otprilike isto s Danielom Gansersom.
Njegova ga je supruga također rekla: "Ne, ostaješ uz to, čak i ako nam to slomi vratove."
I u tom pogledu ponekad zaista postoji snažna žena iza muškarca.
Mogu isto reći i za sebe, da. Hvala ti puno, dragi Bodo. Srdačan pozdrav.
Hvala ti, Mathias. Hvala ti, Kla.TV. Hvala ti, obitelji Sasek.