[Od roku 1982 se 15. května slaví Mezinárodní den odmítnutí vojenské služby z důvodu svědomí.
Výhrada svědomí je lidské právo!
V roce 1987 uznalo Valné shromáždění OSN právo na výhradu svědomí jako mezinárodní lidské právo.
V roce 2004 vyzvala Komise OSN pro lidská práva členské státy OSN, aby ve svých vnitrostátních právních
předpisech upravily a dodržovaly právo na výhradu svědomí.
Podle Wikipedie je výhrada svědomí v demokratických ústavních státech zákonem chráněným občanským právem.
To je však obvykle vázáno na určité postupy a podmínky, jejichž porušení má trestněprávní důsledky.
V diktaturách a za výjimečného stavu (např. válečného stavu) je výhrada svědomí často nezákonná a považuje se za trestný čin.
Jak je však toto lidské právo na výhradu svědomí řešeno v různých zemích?
Kdo je prokazatelně "demokratický ústavní stát" a kdo "diktatura"?
V následující části se blíže podíváme na několik zemí:
V bývalých sovětských republikách Ázerbájdžánu a Turkmenistánu hrozí odpíračům svědomí několikaleté tresty vězení.
Několik odpíračů vojenské služby z důvodu svědomí již stanulo před soudem na Severním Kypru.
Odpírači vojenské služby z přesvědčení jsou pronásledováni i v Turecku.
Není překvapením, že v diktátorské Severní Koreji se odmítnutí vojenské služby trestá tresty, které
mohou zahrnovat i uvěznění v internačním táboře.
Ale i v údajně demokratické Jižní Koreji byli odpírači vojenské služby po desetiletí pronásledováni.
Za 68 let si téměř 20 000 odpíračů svědomí odsedělo ve vězení celkem téměř 37 000 let.
Přestože byl zákon o výhradě svědomí přijat až na konci roku 2019, 36měsíční
"alternativní službu" je třeba absolvovat ve věznicích.
To je zhruba dvojnásobek délky běžné vojenské služby.
Mezi jejich každodenní úkoly ve věznicích patří "údržba a hygiena".
Státy jihovýchodní Asie Singapur a Thajsko rovněž neuznávají právo na výhradu svědomí.
V severovýchodní Eritreji jsou muži a ženy někdy svévolně odváděni až na 20 let do
armády a mnozí z nich kvůli tomu opustili zemi.
Izrael uznává pouze omezené právo na výhradu svědomí pro ženy podléhající vojenské službě.
Odmítnutí vojenské služby z důvodu svědomí je považováno za neposlušnost nebo dezerci.
"Tagesschau.de" 16. dubna 2025 uvedl, že odpírači vojenské služby se pro Izrael stávají problémem.
Izraelská armáda se spoléhá na tzv. záložníky, kteří mohou být povoláni až do 40 let věku po ukončení vojenské služby.
Od útoku Hamásu 7. října 2023 údajně odmítlo sloužit v izraelské armádě více než 100 000 záložníků.
Nyní k válce na Ukrajině od 24. února 2022:
Německé sdružení "Connection e.V.", které má blízko k mírovému hnutí, odhaduje, že do září 2022 opustí
Bělorusko více než 22 000 mužů povinných vojenskou službou.
V Bělorusku se povinná vojenská služba vztahuje na všechny muže ve věku od 18 do 27 let.
Podle trestního zákoníku hrozí odpíračům svědomí pokuta a trest odnětí svobody až na pět let.
Na základě studie nezávislé ruské sítě "Connection e.V." dochází k závěru, že od 24. února 2022 do července 2023 opustilo zemi
nejméně 250 000 branců z Ruska a hledalo ochranu v jiných zemích.
V Rusku podléhají povinné vojenské službě všichni muži ve věku od 18 do 30 let.
Žádost o výhradu svědomí je možné podat pouze do odvodu.
Záložníci - kteří mohou být odvedeni až do věku 65 let - a vojáci nemají právo žádat o výhradu svědomí.
Po změně zákona v listopadu 2022 mohou být do armády povoláni i odpírači vojenské služby z důvodu
svědomí, kteří vykonávají tzv. alternativní službu.
Zatímco v Rusku, které je hanobeno jako diktatura, je právo na výhradu svědomí částečně zaručeno, ukrajinská vláda na
začátku války právo na výhradu svědomí zcela pozastavila.
Odpírači vojenské služby z přesvědčení jsou stíháni a v některých případech odsouzeni k několikaletému vězení.
Od ledna do září 2023 bylo vedeno téměř 19 000 trestních řízení pro výhradu svědomí.
A existuje mnoho dalších řízení proti dezertérům.
Hrozí jim roky vězení nebo návrat do první linie.
Všichni ukrajinští muži ve věku od 18 do 60 let - včetně těch, kteří žijí v zahraničí - se musí přihlásit k
vojenské službě a aktualizovat svůj pobytový status.
"Connection e.V." odhaduje počet mužů na Ukrajině, kteří se vyhnuli vojenské službě a uprchli
do EU, do začátku roku 2024 na více než 325 000.
Jiné státy, které mají právo na výhradu svědomí v době míru, ho také omezují nebo zcela ruší ve válečné situaci.
Jejich "maska demokracie" padá a odhaluje se jejich pravá, misantropická tvář.
Je to proto, že právo na výhradu svědomí vůči vojenské službě platí i v době mimořádné situace, která ohrožuje život národa,
jak napsal v jedné publikaci Vysoký komisař OSN pro lidská práva.
Je příznačné, že západní politici a média zdůvodňují svou podporu Ukrajině tvrzením, že Ukrajina "stojí na demokratické půdě".
SRF tak učinila například v denním rozhovoru z 22. srpna 2023 s německým propagandistickým
badatelem a historikem Christianem Hardinghausem.
Není proto divu, že SRF ukazuje prstem na Rusko jen v otázce výhrady svědomí a o situaci na Ukrajině neřekne ani slovo.
"SRF" se tak ukazuje jako propagandistická hlásná trouba ukrajinské vlády, a tedy jako účastník války.
Ukrajinská vláda však - jak ukazuje její nelidské zacházení s odpůrci války - stojí na "demokratické půdě" jen stěží.
Šestatřicetiletý Ukrajinec žijící ve Švýcarsku pro swissinfo.ch uvedl:
"Myslím, že celý systém je zkorumpovaný odshora dolů.
Proto lidé dezertovali a ztratili motivaci jít dopředu.
Můj přítel, který tam je, mi stále říká: "Ani nemysli na to, že bys sem přišel.""
Nakonec se podívejme, jak se v EU a zejména v Německu nakládá s lidským právem na výhradu svědomí.
Podle Rudiho Friedricha ze sdružení "Connection e.V." požádalo podle Spolkového úřadu pro migraci v
Německu o azyl z důvodu výhrady svědomí asi 3500 Rusů.
V celé EU jich je asi 10 000, ale naprostá většina jejich žádostí o azyl je v celé EU zamítnuta.
Stará federální vláda prohlásila, že dezertérům z Ruska by měla být poskytnuta ochrana uprchlíků.
Ale to jsou jen některé z nich.
Většina Rusů, kteří uprchli na Západ, se vyhýbá odvodům a nechce být povolána k vojenské službě.
Jejich žádosti o azyl jsou obvykle zamítnuty s odůvodněním, že není "značně" pravděpodobné, že by byli naverbováni do války.
Různé rozsudky německých soudů ukazují, že posuzování rizikové situace ruských vojenských
branců není v žádném případě upraveno jednotně.
Odmítači z Ukrajiny byli dosud v Německu legálně na bezpečné straně:
Stejně jako všichni ukrajinští občané mají i oni v současné době dočasné humanitární
povolení k pobytu, které bude platné do března 2026.
Ukrajinská vláda však vyvíjí stále větší tlak na německou vládu, aby jí předala muže schopné vojenské služby.
Pokud jde o "odpor proti státní moci", je vydání skutečně povoleno.
- Rozhodnutí Spolkového soudního dvora z 16. ledna 2025 týkající se návratu ukrajinských odpíračů
vojenské služby z důvodu svědomí vyvolalo rozruch.
To nemůže být dalekosáhlejší:
Podle právníka Reného Boykeho, který sedm let pracoval pro Spolkový úřad pro migraci a uprchlíky, Spolkový soudní
dvůr porušil lidskou důstojnost a dopustil se několika chyb.
Spolkový soudní dvůr zastává následující názor:
"Pokud "pronásledovaná osoba v řízení o vydání" odmítne vojenskou službu z důvodů svědomí, musí být přesto vydána,
pokud je její domovská země žádající o vydání napadena ozbrojenou silou v rozporu s mezinárodním právem."
Vzhledem k tomu, že průměrná délka života frontového vojáka na východní Ukrajině je pouhé čtyři hodiny - jak řekl bývalý americký
mariňák ABC News v únoru 2023 - jsou lidská práva pošlapávána.
Americký mariňák bojoval v Bachmutu po boku ukrajinských ozbrojených sil.
Podle Boykeho má toto rozhodnutí Spolkového soudního dvora dalekosáhlé důsledky - zejména pro Němce.
Citace: "Ačkoli se rozhodnutí týká vydání Ukrajince, když si ho přečtete, zjistíte, že se vlastně jedná o otázku,
zda mají Němci právo vyhnout se vojenské službě ve válce.
A Spolkový soudní dvůr na tuto otázku odpovídá záporně a vyjadřuje se poněkud zmateně, když tvrdí, že
"pozastavení práva na výhradu svědomí není nemyslitelné".
Jaký signál vysílá Spolkový soudní dvůr! (...) To samozřejmě připravuje půdu pro budoucí vývoj."
Boyke se blíží ke konci:
"Buďme realisté: v případě války nebude v Německu existovat právo na výhradu svědomí. (...)
Spolkový soudní dvůr se k této otázce vyjadřuje pouze v subjuntivu, nicméně neobvykle jasně. (...)
Každý, kdo chce vidět, vidí, že se Evropa připravuje na velkou válku."
Proto je třeba předpokládat, že zdánlivě demokratické konstituční státy, jako je Německo a země EU, se v
době války mění v diktatury vládnoucí železnou rukou.
Právo na výhradu svědomí je masivně torpédováno.
- Záměrně, protože námitka svědomí bere válečným štváčům vítr z plachet.
Aliance organizací občanské společnosti, která je solidární se všemi lidmi bojujícími proti válce,
zveřejnila výzvu k letošnímu Mezinárodnímu dni výhrady svědomí:
"Předcházení válkám místo "válečné schopnosti"
Citace: "Výhradu svědomí považujeme za důležitý stavební kámen pro překonání války, a tím i smrti a ničení ve válce.
Vyzýváme k plnému respektování práva na výhradu svědomí vůči vojenské službě, a to i a zejména v době války.
Žádáme ochranu a azyl pro všechny válečné uprchlíky, pronásledované odpůrce svědomí a odpůrce války.
Naše podpora jim patří!"
Války v zemi zuří už desítky let, vždy pod falešnou záminkou.
Kolik životů bylo ohroženo, podněcováno mediálními lžemi, rozdmýcháváno.
Nechceme válku, postavme se, aby už neexistovala.
Národy Evropy odmítají tuto válku, v níž jsou jen poražení a nikdo nevyhrává.
Nechceme válku, postavme se, aby už neexistovala.
Národy Evropy odmítají tuto válku, v níž jsou jen poražení a nikdo nevyhrává.
Zprávy v médiích dnes opět podněcují k válce.
Proti Rusku, Číně a Íránu ženou ve svém šílenství národy na smrt.
Nechceme válku. Postavme se proti ní, aby už neexistovala.
Národy Evropy odmítají tuto válku, v níž jsou jen poražení a nikdo nevyhrává.
Nechceme válku, postavme se, aby už neexistovala.
Národy Evropy odmítají tuto válku, v níž jsou jen poražení a nikdo nevyhrává.
Nikdy nepůjdeme do války.
Odmítejte ho, dokud nenastane mír.
Spojujeme se z ruky do ruky a obklopujeme celou naši zemi láskou.
Nikdy nepůjdeme do války.
Odmítejte ho, dokud nenastane mír.
Spojujeme se z ruky do ruky a obklopujeme celou naši zemi láskou.