Od 1982. godine, međunarodni dan prigovora savjesti obilježava se 15. svibnja.
Prigovor savjesti je ljudsko pravo!
Godine 1987. pravo na prigovor savjesti priznato je kao međunarodno ljudsko pravo od strane opće skupštine UN-a.
Godine 2004. komisija UN-a za ljudska prava pozvala je države članice UN-a da reguliraju i provedu pravo
na prigovor savjesti u svom nacionalnom zakonodavstvu.
Prema Wikipediji, u demokratskim ustavnim državama prigovor savjesti je zakonski zaštićeno građansko pravo.
Međutim, to je pravo obično vezano uz specifične postupke i uvjete, čije kršenje ima kaznene posljedice.
U diktaturama i izvanrednim stanjima koje je nametnula država (kao što je izvanredno stanje), prigovor
savjesti često je nezakonit i tretira se kao kazneno djelo.
Ali kako se ovo ljudsko pravo na prigovor savjesti rješava u različitim zemljama?
Koje se zemlje kvalificiraju kao "demokratske ustavne države", a koje kao "diktature"?
U nastavku ćemo detaljno ispitati neke zemlje:
U bivšim sovjetskim republikama Azerbajdžanu i Turkmenistanu, prigovarači savjesti suočavaju se s nekoliko godina zatvora.
Nekoliko prigovarača savjesti već je izvedeno pred sud na Sjevernom Cipru.
Prigovarači savjesti progone se i u Turskoj.
Nije iznenađujuće da se u diktatorskoj Sjevernoj Koreji prigovor savjesti kažnjava kaznama do zatvora u internacijskom logoru.
Ali čak i u navodno demokratskoj Južnoj Koreji, prigovarači savjesti progonjeni su desetljećima.
U 68 godina, gotovo 20 000 prigovarača savjesti odslužilo je ukupno gotovo 37 000 godina u zatvoru.
Zakon o prigovoru savjesti donesen je tek krajem 2019., ali 36-mjesečna „alternativna služba“ mora se odslužiti u zatvoru.
To je otprilike dvostruko dulje od normalne vojne službe.
Njihove dnevne dužnosti u zatvoru uključuju "održavanje i higijenu".
Zemlje jugoistočne Azije, Singapur i Tajland, također ne priznaju pravo na prigovor savjesti.
U sjeveroistočnoj afričkoj zemlji Eritreji, žene i muškarci ponekad se proizvoljno regrutiraju na do 20
godina službe; mnogi su zbog toga napustili zemlju.
Izrael priznaje samo ograničeno pravo na prigovor savjesti za žene regrute.
Prigovor savjesti muškaraca tretira se kao nepoštivanje naredbi ili dezerterstvo.
"Tagesschau.de" je 16. travnja 2025. izvijestio da prigovarači savjesti postaju problem za Izrael.
Izraelska vojska oslanja se na takozvane rezerviste, koji mogu biti regrutirani do 40.
godine života nakon odsluženja vojnog roka.
Od napada Hamasa 7. listopada 2023., kaže se da je više od 100 000 rezervista odbilo služiti u izraelskoj vojsci.
Sada o ratu u Ukrajini koji je započeo 24. veljače 2022.:
Njemačka udruga "Connection e.V.", koja je bliska mirovnom pokretu, procjenjuje da će do rujna 2022. Bjelorusiju
napustiti više od 22 000 muškaraca koji podliježu vojnoj službi.
U Bjelorusiji se regrutacija odnosi na sve muškarce između 18 i 27 godina.
Prema kaznenom zakonu, prigovarači savjesti suočavaju se s novčanim kaznama i zatvorom do pet godina.
Na temelju studije neovisne ruske mreže, "Connection e.V." zaključuje da je između 24. veljače 2022. i
srpnja 2023. najmanje 250.000 ruskih regruta napustilo zemlju i potražilo utočište u drugim zemljama.
U Rusiji postoji obvezna vojna služba kojoj podliježu svi muškarci u dobi između 18 i 30 godina.
Zahtjev za prigovor savjesti moguć je samo do trenutka regrutacije.
Pričuvnici - koji mogu biti regrutirani do 65. godine - i vojnici nemaju pravo podnijeti zahtjev za odbijanje.
Promjena zakona u studenom 2022. također omogućuje prigovaračima savjesti koji su u takozvanoj alternativnoj službi da
budu regrutirani u vojsku radi obavljanja nenaoružane službe.
Dok je u Rusiji – ocrnjivanoj kao diktatura – zahtjev za prigovor savjesti djelomično zajamčen, ukrajinska vlada je
potpuno suspendirala pravo na prigovor savjesti na početku rata.
Prigovarači savjesti se procesuiraju, a neki se osuđuju na nekoliko godina zatvora.
Između siječnja i rujna 2023. provedeno je gotovo 19 000 kaznenih postupaka zbog prigovora savjesti.
I ima još mnogo slučajeva protiv dezertera.
Prijete im godine zatvora ili još jedno upućivanje na front.
Svi ukrajinski muškarci u dobi između 18 i 60 godina – uključujući i one koji žive u inozemstvu – moraju se
prijaviti za vojnu službu i ažurirati svoj status boravka.
„Connection e.V.“ procjenjuje da je broj muškaraca u Ukrajini koji su izbjegli vojnu službu i
pobjegli u EU do početka 2024. na preko 325 000.
Druge države koje imaju pravo na prigovor savjesti u mirnodopsko vrijeme također ograničavaju to
pravo ili ga u potpunosti ukidaju u ratno vrijeme.
Njihova „demokratska maska“ pada i otkriva se njihovo pravo, mizantropsko lice.
Pravo na prigovor savjesti na vojnu službu primjenjuje se čak i u vrijeme nacionalne krize koja ugrožava
život nacije, kako je Visoki povjerenik UN-a za ljudska prava napisao u jednoj publikaciji.
Značajno je da zapadni političari i mediji opravdavaju svoju podršku Ukrajini
tvrdnjom da Ukrajina stoji "na demokratskom tlu".
To je ono što je "SRF" učinio, na primjer, u svom "Tagesgespräch" (dnevnoj raspravi) 22. kolovoza 2023. s njemačkim istraživačem
propagande i povjesničarom Christianom Hardinghausom.
Stoga ne čudi da "SRF" samo upire prstom u Rusiju kada je riječ o prigovoru savjesti i ne govori ni riječi o uvjetima u Ukrajini.
"SRF" se tako pokazuje kao propagandni glasnogovornik ukrajinske vlade i time kao stranka u ratu.
Međutim, ukrajinska vlada - kao što pokazuje njezin nehumani tretman prigovarača
savjesti - sve je samo ne na "demokratskom tlu".
Tridesetšestogodišnji Ukrajinac koji živi u Švicarskoj potvrdio je to za “swissinfo.ch”:
„Mislim da je cijeli sustav korumpiran od vrha do dna.
Zato ljudi dezertiraju i gube motivaciju za odlazak na frontu.
Moj prijatelj koji je tamo stalno mi govori: 'Nemoj ni pomišljati doći ovamo!'"
Na kraju, pogledat ćemo kako se ljudsko pravo na prigovor savjesti rješava u EU, a posebno u Njemačkoj.
Prema Rudiju Friedrichu iz udruge "Connection e.V.", prema podacima saveznog ureda za migracije, oko 3500 Rusa
zatražilo je azil u Njemačkoj zbog prigovora savjesti.
U cijeloj EU ih ima oko 10 000, ali diljem EU velika većina njihovih zahtjeva za azil biva odbijena.
Prethodna njemačka vlada izjavila je da dezerteri iz Rusije trebaju dobiti zaštitu izbjeglica.
Ali bilo bi ih samo nekoliko.
Većina Rusa koji su pobjegli na Zapad izbjegavaju regrutaciju i uopće ne žele biti regrutirani u vojnu službu.
Njihovi zahtjevi za azil uglavnom se odbijaju uz obrazloženje da nije "značajno" vjerojatno da će biti regrutirani za rat.
Različite presude njemačkih sudova pokazuju da procjena opasne situacije za ruske izbjegavače
regrutacije nipošto nije jednoobrazno regulirana.
Prigovarači iz Ukrajine do sada su bili pravno sigurni u Njemačkoj:
Kao i svi ukrajinski državljani, trenutno još uvijek imaju humanitarne privremene dozvole
boravka, koje u početku ostaju važeće do ožujka 2026.
Međutim, ukrajinska vlada sve više vrši pritisak na njemačku vladu da joj izruči muškarce sposobne za vojnu službu.
Ako je riječ o “otporu protiv državne vlasti”, izručenje je svakako dopušteno.
– Na primjer, presuda saveznog suda pravde od 16. siječnja 2025. o povratku ukrajinskih
prigovarača savjesti izazvala je pomutnju.
Ova presuda ne bi mogla biti dalekosežnija:
Prema odvjetniku Renéu Boykeu, koji je sedam godina radio za savezni ured za migracije i izbjeglice, savezni sud pravde
povrijedio je ljudsko dostojanstvo i napravio nekoliko pogrešaka.
Savezni sud pravde ima sljedeće stajalište:
"Ako 'osoba koja se progoni u postupku izručenja' odbije vojnu službu iz razloga savjesti, ipak mora biti
izručena ako je njezina domovina, koja traži izručenje, napadnuta oružanom silom kršeći međunarodno pravo."
S obzirom na to da je prosječni životni vijek vojnika na prvoj crti bojišnice u istočnoj Ukrajini samo četiri
sata – kako je bivši američki marinac rekao za ABC News u veljači 2023. – gaze se ljudska prava.
Američki marinac borio se uz ukrajinske oružane snage u Bahmutu.
Prema Boykeu, ova odluka saveznog suda pravde ima dalekosežne posljedice – posebno za Nijemce.
Citat: "Iako se odluka zapravo tiče izručenja Ukrajinca, ako se pročita rezolucija postaje jasno da se ona zapravo tiče pitanja
imaju li Nijemci pravo izbjegavati vojnu službu tijekom rata.
A savezni sud pravde na ovo pitanje odgovara negativno, izražavajući ga pomalo zbunjujuće kada tvrdi da
'suspenzija prava na prigovor savjesti nije nezamisliva'.
Kakav signal savezni sud pravde šalje ovime! (...) To, naravno, priprema teren za budući razvoj događaja."
Boyke zaključuje:
"Budimo realni: U slučaju rata, u Njemačkoj neće biti prava na prigovor savjesti. (…)
Savezni sud pravde izražava se o ovom pitanju samo u konjunktivu, ali ipak s neuobičajenom jasnoćom. (…)
Svatko tko to želi vidjeti može vidjeti da se Europa priprema za veliki rat."
Stoga se mora pretpostaviti da će se naizgled demokratske ustavne države poput Njemačke i zemalja EU pokazati
diktaturama koje vladaju željeznom rukom u ratnim vremenima.
Pravo na prigovor savjesti ozbiljno se torpedira.
– Namjerno, jer prigovor savjesti oduzima vjetar iz jedara ratnim huškačima.
Savez organizacija civilnog društva koje izražavaju solidarnost sa svima koji se protive ratu objavio je
apel za ovogodišnji međunarodni dan prigovora savjesti:
"Spriječite ratove umjesto 'kompetencije za rat'"
Citat: "Prigovor savjesti smatramo važnim gradivnim elementom za prevladavanje rata, a time i smrti i razaranja u ratu.
Zahtijevamo neograničeno poštivanje prava na prigovor savjesti, čak i, a posebno, u ratno vrijeme.
Zahtijevamo zaštitu i azil za sve ratne izbjeglice, progonjene prigovarače savjesti i protivnike rata.
Naša podrška im ide!"
Ratovi bjesne diljem zemlje desetljećima, uvijek pod lažnim izgovorima.
Koliko je ljudskih života dovedeno u opasnost, potaknuto i potaknuto medijskim lažima.
Ne želimo rat; ustajemo da ga više nema.
Narodi Europe odbacuju ovaj rat u kojem postoje samo gubitnici, a nitko ne pobjeđuje.
Ne želimo rat; ustajemo da ga više nema.
Narodi Europe odbacuju ovaj rat u kojem postoje samo gubitnici, a nitko ne pobjeđuje.
Lažno postavljen medijskim izvješćima, rat se danas ponovno potiče.
Protiv Rusije, protiv Kine i Irana, oni u svom ludilu tjeraju ljude u smrt.
Ne želimo rat. Ustanimo da ga više nema.
Narodi Europe odbacuju ovaj rat u kojem postoje samo gubitnici, a nitko ne pobjeđuje.
Ne želimo rat; ustajemo da ga više nema.
Narodi Europe odbijaju ovaj rat u kojem postoje samo gubitnici, a nitko ne pobjeđuje.
Nikada nećemo ići u rat.
Odbijamo ovaj rat dok ne bude mira.
Udružit ćemo se, ruku pod ruku, i tako s ljubavlju zagrliti cijelu našu zemlju.
Nikada nećemo ići u rat.
Odbijamo ovaj rat dok ne bude mira.
Udružit ćemo se, ruku pod ruku, i tako s ljubavlju zagrliti cijelu našu zemlju.