Etter at gjeldspakken ble vedtatt av Forbundsrådet 21. mars 2025, var veien banet for det største
låneopptaket i Forbundsrepublikken Tysklands historie.
Mainstream-mediene snakket om rundt en billion euro i ny gjeld.
Men som de nåværende beregningene av CDU/CSU og SPDs avtale med De grønne viser, kan det nye gjeldsberget bli langt større.
Økonomen Wolf Heinrich Reuter, som var sjeføkonom i det tyske finansdepartementet inntil "trafikklyset" ble brutt,
forventer at dette vil føre til en ny gjeld på "minst 1,8 billioner" euro i løpet av de neste ti årene.
Med tanke på denne enorme summen slo en hel rekke ledende økonomer og til og med Riksrevisjonen alarm og advarte
inntrengende mot de negative effektene av gjeldspakken.
Men advarslene deres ble mer eller mindre ignorert av mainstream-mediene, og bare i forbifarten ble det
nevnt at toppøkonomene hadde hevet sine røster og advart.
Disse var for eksempel ● Lars Feld: Professor i økonomisk politikk ved universitetet i Freiburg og
tidligere leder av "Council of Economic Experts"
● Veronika Grimm: økonom, professor ved det tekniske universitetet i Nürnberg og medlem av "Council of Economic Experts"
● Volker Wieland: Direktør for Institute for Monetary and Financial Stability (IMFS) ved Goethe-universitetet i
Frankfurt og tidligere medlem av "Council of Economic Experts"
● Justus Haucap: Dekan ved Heinrich Heine-universitetet i Düsseldorf og tidligere leder av Monopolkommisjonen
● Christoph M. Schmidt, leder av Leibniz-instituttet for økonomisk forskning
Alle disse ledende økonomene frykter at gjeldspakken vil øke inflasjonen og føre til et
stort velstandstap for den tyske befolkningen.
Dette kan til og med sette den europeiske finansielle stabiliteten i fare og få eurokrisen til å blusse opp igjen.
Den anerkjente økonomen, ledelseskonsulenten og forfatteren Dr. Markus Krall snakker i denne sammenhengen også om
det største ranet i Forbundsrepublikken Tysklands historie.
Nedenfor kan du se utdrag fra to intervjuer med Dr. Krall og finansekspert Ernst Wolff av den
kjente pedagogen og forfatteren Krissy Rieger.
Den analyserer planene til den kommende nye forbundsregjeringen under Friedrich Merz på en presis måte,
og fremfor alt går den til kjernen av konsekvensene:
Krissy Rieger: Hei mine kjære, i dag har vi Markus Krall hos oss. Tusen takk for at du tok deg tid.
Markus Krall: Med glede, fru Rieger. Alltid noe nytt.
Krissy Rieger: Vi går fortsatt gjennom turbulente tider, kan du si, fra vår forrige samtale.
Nå er valgresultatet klart, og alt er over. Og hva synes du?
Ble du også overrasket over at CDU/CSU har blitt mer populære igjen, nå som det
endelige resultatet er klart? Hva synes du om det?
Markus Krall: Vel, CDU/CSU gjorde det faktisk mye dårligere enn de burde ha gjort, med tanke på
trafikklysregjeringens katastrofale resultater.
Ja, vel, hvis du er velsignet med en så dårlig regjering som CDU har vært som opposisjon, så
burde du faktisk få et sted mellom 35 og 40 prosent.
I prinsippet er det takket være Merz' dårlige prestasjoner allerede før valget at CDU gjorde det
relativt dårlig, omstendighetene tatt i betraktning.
Og når man i tillegg tar i betraktning at han i praksis lot masken falle etter valget og ikke bare brøt hvert eneste
valgløfte, men snudde det til sin motsetning, så er det ikke overraskende at AfD nå bare er to prosentpoeng unna CDU.
Og jeg håper at AfD snart går forbi CDU, slik at de lange knivenes natt bryter ut i CDU og dette partiet
blir kvitt sin egentlig fullstendig mislykkede leder.
Krissy Rieger: Hvilket valgløfte syntes du var verst å bryte?
Markus Krall: Vel, det er vanskelig. Faktisk var hver eneste en så katastrofal at man ikke engang vet hvor man skal begynne.
Det han la mest vekt på, var selvsagt at han ønsket å føre en sunn finanspolitikk.
I løpet av fire uker har han nå tatt opp mer gjeld enn hele Forbundsrepublikken
Tyskland har gjort siden den ble grunnlagt i 1949.
Du må forestille deg det. Det er sant at den ikke har doblet gjelden, men Forbundsrepublikken
Tyskland startet ikke med null i gjeld den gangen.
Så det som var der da, forskjellen fra den gang til det som er der nå, tilsvarer omtrent det
Merz nå gjør igjen i ett jafs med gjeldspakken sin.
Det fordobler derfor Forbundsrepublikkens gjeld og bringer landet grosso modo til italienske tilstander, nemlig til over 100
prosent gjeld i forhold til bruttonasjonalproduktet, noe som vil føre til en enorm fortrengning av private investeringer.
Så private investeringer blir presset tilbake av denne statlige etterspørselen som da setter inn.
Det hele er en marsj mot sosialisme.
Og det andre store, det andre store katastrofale, ja, det andre store katastrofale løftebruddet er i prinsippet med
hensyn til migrasjon. Her har han markert den sterke Max.
Og det vi ser nå, er at han hoppet som en tiger og landet som et sengeteppe, med fru Esken som et sengeteppe.
Så det er noe du må gi deg selv.
Ja, jeg tror at hun hver morgen har, hva skal jeg si, en behagelig kriblende følelse i tærne når hun går over dette sengeteppet.
Og den tredje store saken der han også har sviktet fullstendig, er selvfølgelig hele energi- og klimaspørsmålet.
For i prinsippet fortsetter han nå den destruktive politikken som Habeck førte, og som er
ansvarlig for avindustrialiseringen av Tyskland.
Og jeg må si at kombinasjonen av alt dette har noe Honecker-aktig sosialistisk over seg.
Så det er allerede på den linjen hvor du må si at hvis du ønsker å få Tyskland til å gå under, så gjør du det på denne måten.
Krissy Rieger: Man kan si at han har kansellert alle valgløftene sine.
Markus Krall: Ja, han var allerede litt markert før, men nå er det virkelig utryddet, kan man si.
Krissy Rieger: Når det gjelder gjeld, sies det alltid at det er viktig for økonomien.
Vil du si at denne gjelden nå driver økonomien, og at den nå er i endring?
Markus Krall: Det er bare tull at denne gjelden vil hjelpe økonomien.
Denne gjelden hjelper de store selskapene, dvs. forsvarsselskapene og noen andre store selskaper,
men de vil ikke investere i den tyske økonomien.
La oss for eksempel ta de fire milliardene - sannsynligvis 500 milliarder - i forsvarsutgifter som Merz ønsker å sette i gang.
Hvem drar nytte av dette? Selskaper som Rheinmetall.
Rheinmetall investerer imidlertid ikke i Tyskland fordi energikostnadene i Tyskland for denne svært energikrevende
produksjonen er så høye at det ikke engang lønner seg for dem.
De bygger for tiden nye fabrikker for ammunisjon og alt mulig annet i resten av Ukraina. Ja, de bygger dem i
resten av Ukraina. De bygger dem i resten av Ukraina.
De skaper et lite økonomisk mirakel, men ikke i Tyskland. Og slik vil det være overalt.
Så disse pengene vil være bortkastet. Det vil ikke hjelpe økonomien på noen måte, selv om en og annen bedriftssjef allerede
gnir seg i hendene og tenker: "Å, det kommer til å bli flott, det vi har i vente. Ja, vi kommer til å tjene ekstra penger.
Ja, noen vil tjene ekstra godt, men middelklassen vil selvsagt bli skjøvet ytterligere tilbake på bekostning av selskapene.
Så det er et prinsipp. Hva sa Mussolini? Fascisme er foreningen av staten og store selskaper.
Det er det vi har her igjen. I økonomisk forstand.
Og det vi kommer til å se, er selvfølgelig at dette programmet ikke vil hjelpe økonomien, men
skade den i stor skala. Og det av flere grunner.
For det første er det et faktum at disse 1800 milliardene vil spise opp hele det tyske
spareresultatet i løpet av fire og et halvt år.
400 milliarder er altså de 10 prosentene av bruttonasjonalproduktet som Tyskland sparer hvert år.
Så vi må sette alle sparepengene våre i statsgjeld i fire og et halvt år, slik at vi slipper å ta opp gjeld i utlandet.
Vi vil selvfølgelig også ta opp gjeld i utlandet, men bare for å gjøre størrelsesordenen klar.
Det andre problemet er at Tysklands kredittverdighet er i ferd med å falle til italiensk nivå.
Og til nå har Italia, Frankrike og andre bare kunnet refinansiere seg rimelig billig
fordi de har lånt Tysklands kredittverdighet.
Gjennom garantiene og gjennom euroen og alle overføringsmulighetene som har blitt benyttet.
Og selvfølgelig i strid med alle løftene som ble gitt oss i 1999 da euroen ble lansert, men det er et annet tema.
Så nå faller Tyskland i den samme kredittverdighetsfellen, og det er ingen som vil låne oss deres kredittverdighet.
Resultatet blir stigende renter på de internasjonale kapitalmarkedene for tyske obligasjoner og lån.
Og disse stigende rentene vil fortrenge private investeringer.
En husbygger som betaler fem eller seks prosent rente på boliglånet, har ikke lenger råd til det, så han vil ikke bygge.
Akkurat det samme gjelder for entreprenøren som bygger eller ikke bygger en fabrikk, eller
investerer eller ikke investerer i programvare.
Disse investeringene vil ikke lenger finne sted, og på fagspråket "økonomkinesisk" kalles dette "crowding out".
Med andre ord, offentlige utgifter fortrenger private investeringer.
Og i tillegg får vi selvfølgelig ikke det folk håper på for de 1,8 billioner kronene.
Dere kan glemme, mine damer og herrer, at dere får infrastruktur eller noe slikt i retur.
Jeg skal gjøre regnestykket for deg nå. Så la oss først trekke fra 500 milliarder fra
de 1,8 billioner som skal gå til opprustning.
Panser er ikke en investering, men opprustning er statlig forbruk, fordi stridsvogner ikke egner seg til å produsere andre ting.
Og det gjør verken droner eller patroner. Du kan bare skyte dem.
Ja, så dette - de kaller det alltid investeringer - ja, vi må investere i vår egen sikkerhet og alt det tullet.
Ja, den beste investeringen i vår sikkerhet ville være å søke et godt forhold til alle våre naboer.
Men så, i et anfall av stormannsgalskap som vi ikke har hatt siden Adolfs og Wilhelms tid, har de tatt seg til rette mot alle.
Så du kaller den kinesiske presidenten for diktator, den russiske presidenten uansett, den amerikanske presidenten, alle de tingene
som er blitt kastet i hodet på ham i den feilaktige troen på at han aldri ville bli
president. Jeg vil ikke engang liste det opp her.
Vi kødder virkelig med alle. Og så ser det ut til at vi på en eller annen måte må bruke penger på sikkerhet nå, som vi
aldri ville ha trengt å bruke hvis vi ikke hadde gjort det.
Så det er det offentlige forbruket. Da gjenstår 1,3 billioner.
Av disse 1,3 billioner kronene vil 300 milliarder trolig ikke gå til investeringer, men til flyktningkostnader.
Det er allerede annonsert at delstatene nå vil forsyne seg fra denne potten for å kunne fortsette å
finansiere migrasjonen, som er blitt helt ufinansierbar.
Ja, da gjenstår det én billion. Halvparten av disse billionene vil trolig gå til såkalte klimainvesteringer og
den andre halvparten til reelle infrastrukturinvesteringer.
Klimainvesteringene, mine damer og herrer, er helt bortkastet, for der 1 000 vindturbiner ikke produserer strøm når
det er vindstille, hvor mye strøm produserer 10 000 vindturbiner når det er vind? Så det vil ikke fungere.
Så ifølge regelen om tre kan ikke Habeck gjøre det, og det kan tydeligvis ikke Merz heller.
Men som sagt, der 1 000 vindturbiner ikke produserer noe, produserer 10 000 heller ikke noe.
Så å multiplisere med null betyr null, mine damer og herrer.
Så disse 500 milliardene vil fortsette å bli kanalisert til sløsing og ulønnsomme
investeringer. Den mest massive feilallokeringen noensinne.
Alt dette er ting som vi senere må rive ned til en stor kostnad, fordi ingen vil kunne
gjøre noe med det når denne galskapen er over.
Da gjenstår det 500 milliarder til reelle infrastrukturinvesteringer. Men
staten er den verste kjøperen av alle.
Når staten setter opp et bygg et sted, koster det alltid to til tre ganger så mye per
kvadratmeter som når privatpersoner gjør det.
Med andre ord vil vi - og dette gjelder alt, veier, broer, bygninger, sykehus, skoler, uansett hva
staten bygger, er det alltid dobbelt så dyrt som om det ble gjort av den private sektoren.
Og resultatet blir at vi bare får infrastruktur til en verdi av 250 milliarder for disse 500 milliardene.
Og hvis vi nå også tar i betraktning at denne enorme etterspørselen, som staten ønsker å utvikle, nå møter en nedslitt
byggebransje, som er halvert som følge av Habecks varmelov, fordi han ødela eiendomsmarkedet og dermed drev
utrolig mange byggefirmaer i konkurs, så vil denne enorme etterspørselen nå møte et begrenset tilbud.
Og hva skjer i en slik situasjon? Prisene stiger.
Med andre ord får vi ikke infrastruktur for 250 milliarder, men kanskje for 150 milliarder.
Men så har vi 150 milliarder til infrastruktur, og det skal visstnok mangle 100
milliarder bare til jernbanen, så hva er igjen?
50 milliarder, mens vi bruker 50 milliarder på utviklingshjelp og 15 milliarder på frivillige
organisasjoner? Forholdstallet stemmer ikke lenger.
Mine damer og herrer, dere er utstyrt med 1,8 billioner i gjeld.
Dine barn og barnebarn vil fortsatt betale for dem, lenger enn for Versailles.
Og til gjengjeld vil Merz gi dere infrastruktur til en verdi av 150 milliarder, eller
maksimalt 200 milliarder. Det er det som vil skje.
Bra for økonomien, du liksom. Dette er det største ranet som noensinne er organisert mot det tyske folk.
Krissy Rieger: Det er slik jeg ser det også. Og du sa at de neste generasjonene vil betale det tilbake. Hva er planen?
Det er jo diskusjoner om å bruke folks sparepenger, kanskje eiendomsskatt. Hvordan kan alt dette betales tilbake?
Markus Krall: Vel, tilbakebetaling vil være en interessant ting. En stor del av tilbakebetalingen vil skje gjennom inflasjon.
Det betyr at borgere som har plassert pengene sine i statsobligasjoner og i nominelle verdier, dvs.
livsforsikringer, pensjonsforsikringer, sparebøker osv. eller i kontanter, vil bli ekspropriert gjennom inflasjonen.
Og hvordan skal det skje? Du kan ikke skaffe disse pengene på kapitalmarkedet i slike mengder uten massive renteøkninger.
Jeg er lei for det.
Så med mellommenn som BlackRock, som forresten vil tjene en formue på det, vil de kjøpe opp disse
obligasjonene direkte fra Forbundsrepublikken Tyskland.
Og så vil BlackRock selge dem videre til ECB. Til en overpris, selvsagt.
Det betyr at BlackRock trykker på to knapper hver gang, nemlig kjøp og salg. Og det sendes deretter videre til ECB.
Til gjengjeld kan vi tjene milliarder risikofritt, uten anstrengelse, ved å trykke på to knapper.
Det er det som vil skje. Det er derfor BlackRock synes det er så bra.
Og det er derfor Merz, som tidligere leder av BlackRock Europe eller styreleder i BlackRock Europe, synes det er så bra.
Så hans tidligere arbeidsgiver Larry Fink gnir seg allerede i hendene av glede.
Han er selvsagt også storaksjonær i hele forsvarsindustrien.
Med andre ord, de som vil dra nytte av dette raidet.
Det er slik det ser ut. Så hvor ligger Mr. Merz' lojalitet?
Tydeligvis ikke til det tyske folk, som han fortalte en røverhistorie om at han var en sunn finanspolitiker.
Det er det som kommer til å skje.
Og i det øyeblikket BlackRock kjøper opp disse enorme mengdene obligasjoner og selger dem videre
til ECB, vil ECB kjøpe dem med nytrykte penger.
Og det vil øke pengemengden. Og denne økningen i pengemengden har en inflasjonsdrivende effekt.
Og hvis pengemengden da øker pent og penger devalueres, vil disse 1,8 billioner i hovedsak bli hentet inn igjen gjennom devaluering
av livsforsikringer, statsobligasjoner og sparekontoer.
Den er derfor hentet direkte fra innbyggeren på denne måten.
Det finnes ingen gratis lunsj, mine damer og herrer.
Staten vil alltid måtte la innbyggerne betale for alt den bruker. Det finnes ingen vei utenom.
Krissy Rieger: Nå står de neste skattedebattene for døren. For CDU har faktisk lovet, eller Merz har
lovet, at det vil komme mer i form av skattelettelser.
Men vi ser nå at det er lite sannsynlig at dette vil skje. Hvordan ser du på det?
Vil vi noen gang se at noen skatt blir redusert i Tyskland, og at det ikke kommer ti nye i mellomtiden?
Markus Krall: Altså ikke blant denne politiske klassen. Det er også helt klart.
Det spiller ingen rolle hvor mye penger de gir dem.
De kan øke skattene ytterligere. De kan ta opp enda mer gjeld. Det vil aldri være nok. Det vil aldri være nok.
Grådigheten og korrupsjonen i denne politiske klassen er uendelig.
Uansett hvor mye de gir dem, vil grådigheten bare øke. Det er også lett å forutsi.
Med denne politiske klassen vil det derfor verken bli skattelettelser, reelle lettelser, skatteforenklinger eller noen
form for reform, men skatteøkninger i kombinasjon med mer gjeld.
Og pengene vil bli brukt med fulle hender.
Vi har nettopp vært tilbake i Syria og har nok en gang etterlatt 300 millioner med de folkemordene som nå er ved makten der.
Så vi finansierer nå folkemordet på alawitter, drusere og kristne med våre skattepenger.
Det er det som skjer. Det må sies klart og tydelig.
Personlig mener jeg at det er medvirkning til folkemord, og at det er straffbart.
Og at alle disse menneskene bør stilles for retten for å ha støttet et folkemorderisk regime i dets blodige virksomhet.
Men det er et annet tema.
Det vil fortsette å bli brukt med fulle hender.
Den som tror at dette selvfølgelig bare skyldes ønsket om å bruke penger, kjenner ikke vår korrupte politiske klasse.
Jeg er sikker på at de fleste av våre politikere har kontoer i Dubai eller et annet sted der returprovisjoner flyter. De
overleverer noen hundre millioner dit, og til gjengjeld står det noen millioner på en konto et sted langt
borte der hvitvaskingsreglene ikke fungerer, og der man kan gjøre hva man vil.
Og derfor mener jeg at det vår politiske klasse her driver med, er et korrupt røveri mot det tyske folk.
Og i USA har det nå kommet frem at en stor del av milliardene som har strømmet inn i for eksempel
Ukraina, har gått tilbake til demokratiske politikere.
Det var derfor en sirkulær transaksjon på bekostning av tredjeparter, nemlig de amerikanske skattebetalerne.
Hvis det er annerledes i Tyskland, spiser jeg en kost med skaftet.
Krissy Rieger: Hvilken fremtid, dette er mitt siste spørsmål, hvilken fremtid ser du for deg for Tyskland om fem år?
Markus Krall: Jeg tror at vi om fem år vil befinne oss i en bedre fremtid enn vi gjør nå.
I mellomtiden vil vi imidlertid oppleve en megakatastrofe som Merz vil lede dette landet inn i, fordi han er
fast bestemt på å bli kansler på venstresidens nåde, ikke sant? Det er tross alt hans livslange drøm.
Jeg er lei for det.
Og den politikken han nå fører, vil derfor føre til katastrofe på alle fronter i ordets rette forstand.
På den økonomiske fronten vil dette føre til en massiv avindustrialisering, til en massiv utflytting av bedrifter.
Jeg hører om det nå når jeg snakker med rekrutteringskonsulenter som formidler ledere som er blitt overtallige.
Jeg hadde nylig noen samtaler med venner som jobber i denne bransjen, og de fortalte meg alle at tidligere, når de hadde
kandidater, var det mer sannsynlig at kandidatene sa: "Ja, jeg vil se hvordan jeg kan
forbedre meg her. Jeg trenger neste steg i karrieren,
Og nå er det slik at folk søker arbeid i påvente av restrukturering, migrasjon,
nedleggelse, insolvens, hele pakka, ikke sant?
Med andre ord vil vi på alle fronter se selskaper som enten kollapser eller migrerer, eller
som reduserer produksjonen og sier opp folk.
Vi har allerede den høyeste arbeidsledigheten på 10 år, ikke sant?
Arbeidsledigheten stiger betydelig, og den kommer til å akselerere, og konkursene har fortsatt å øke i tre og
et halvt til fire år, med nye konkursrekorder hvert år.
Zombiene faller, som jeg annonserte for lenge siden, ikke sant?
Zombiene faller, og de faller nå, og de faller i stort antall, og ja, denne økonomiske
krisen vil bli forsterket av Merz' politikk.
Hvis det bare utbetales nok penger, vil det selvfølgelig bli en falsk blomstring i noen
måneder, kanskje til og med noen kvartaler.
Dette vil imidlertid bli kompensert og overkompensert av at vår eksportindustri kollapser, for det første fordi vi ikke lenger
er konkurransedyktige, og for det andre fordi amerikanerne vil redusere sine offentlige utgifter med tre til fem billioner.
Så DOGE , motorsagen, er virkelig i gang,
og denne reduksjonen i amerikanske offentlige utgifter vil føre til en enorm, enorm nedgang i amerikansk
importetterspørsel, og deres etterspørsel etter import er vår etterspørsel etter eksport.
Og det vil også nå Kina, der en tilpasningskrise også vil bli utløst av de amerikanske tiltakene, og hvis Kina da
også krymper, vil det ikke være mer etterspørsel fra Kina.
Med andre ord vil det kulminere, alle disse effektene vil komme samtidig, og da vil landet stå med ryggen mot veggen økonomisk.
Erfaringen viser at en politisk klasse som står økonomisk med ryggen mot veggen, er klar til å gå til krig.
Jeg mistenker at Merz vil levere Taurus-missiler til Ukraina med klarering, med målklarering til Russland, før det går galt.
Han er, jeg sier det med vilje, grenseløs nok til ikke å bruke ord som kan tolkes som fornærmende overfor politikere.
Og hvis en av disse Taurusene skulle treffe Moskva eller til og med Kreml, er jeg redd russerne ville sende oss informasjon om
hvilke områder i Berlin og hvilke fabrikker i Sør-Bayern, der Taurusene produseres, vi kunne evakuere
for å begrense de menneskelige skadene av motangrepet.
Krissy Rieger: Vi hopper rett inn i det aktuelle temaet. Hva synes du om koalisjonsavtalen? Hvilket innhold bekymrer deg?
Ernst Wolff: Så det store bildet er faktisk bekymringsfullt. Koalisjonsavtalen har to prioriteringer.
Det ene er oppgradering, og det andre er digitalisering.
For meg er koalisjonsavtalen derfor ikke noe annet enn en lisens for BlackRock til å kontrollere Tyskland enda bedre.
Du må huske på at Bundeswehr allerede har kommet skikkelig i gang.
De har bestilt F-35 jagerfly. Disse ferdigstilles eller produseres av Lockheed Martin.
De største aksjonærene er BlackRock, Vanguard og State Street.
Så ble det bestilt helikoptre og ubåter.
I mellomtiden har Merz også sagt at han er positiv til levering av Taurus-missiler til Ukraina.
Taurus-missilene produseres av MBDA og Saab.
MBDA er et underselskap av Airbus, dvs. BAE Systems.
Og så er det selvfølgelig også de største aksjonærene - BlackRock er en av de største aksjonærene.
Når det gjelder digitalisering, vet vi alle at de store digitale konsernene alle har BlackRock som hovedinvestor.
Og vi vet alle at Merz var styreleder i BlackRock Germany i årene før 2020, dvs. fra 2016 til 2020.
Så det hele er ikke noe annet enn en invitasjon til BlackRock om å fortsette den store omfordelingen i Tyskland.
De tyske innbyggerne vil betale, og BlackRock vil kreve inn pengene.
Ernst Wolff: Vi kommer til å oppleve tidenes høyeste arbeidsledighet, og det
kommer til å skje i denne stortingsperioden.
Vi vil se at prisene vil fortsette å skyte i været, akkurat som de har gjort så langt. Spesielt i matvaresektoren.
Vi vil oppleve stor ustabilitet. Vi ser for tiden handelskrigene.
De bidrar ikke akkurat til stabilitet i den internasjonale økonomien, snarere tvert imot.
Og fremfor alt vil vi oppleve én ting. Vi vil se en stor omfordeling fra bunn til topp.
Så jeg må bare minne dere på at forrige onsdag opplevde milliardærene i verden den største oppgangen på én enkelt dag.
De økte med 303 milliarder sist onsdag.
Ikke fordi aksjemarkedene har gått så mye opp, men fordi de har gått ned den ene dagen og opp igjen den neste.
Og i vår tid kan man også tjene ganske godt på fallende aksjekurser hvis man har de rette rådgiverne og den rette
innsideinformasjonen. Og det hadde tydeligvis disse menneskene.
Krissy Rieger: Det er veldig, veldig, veldig, veldig, veldig tungt. Og nå tenker du at dette kanskje er en
personlig vurdering, men Merz sier det veldig, veldig tydelig, han sier at alt nå vil bli dyrere.
Ernst Wolff: Ja, selvfølgelig, det er helt uunngåelig.
Så vi kommer til å oppleve en pengeflom som er noe helt spesielt.
Med andre ord enda større enn etter den globale finanskrisen i 2007 og 2008.
Og det betyr selvsagt at prisene vil stige dramatisk.
Så vi vet at dette påståtte spesialfondet nå er brakt i spill her.
Nå har også regjeringen tatt dette i bruk.
Det er 500 milliarder i ny gjeld. Dette må selvsagt dekkes inn på en eller annen måte i form av statsobligasjoner.
Og det betyr selvfølgelig at mye mer penger er tilbake i omløp, og at pengene i seg selv devalueres ytterligere.
Vi må derfor regne med at pengene vil bli kraftig devaluert i nær fremtid.
Ifølge Markus Krall og Ernst Wolff kommer tyske borgere til å betale for en politikk til
fordel for BlackRock i et kanskje enestående omfang.
Men hvem står bak BlackRock, som er verdens største kapitalforvalter med over 10 billioner dollar?
Kundekretsen består av institusjoner som banker, stiftelser eller statlige og pensjonsfond, og fremfor alt private investorer.
Dette er de superrike, som Rothschild-familien, Rockefeller-familien eller Warren Buffet.
BlackRock kan for eksempel takke en overføring av verdier fra Rothschild-familien på rundt 2,8 billioner dollar
for at selskapet har blitt den største kapitalforvalteren.
Rothschild-familien tilhører toppen av verdens høyverdige frimureri.
Interessant nok er Larry Fink, grunnleggeren og administrerende direktør i BlackRock, også frimurer av
høy grad og medlem av seks mektige originale losjer.
BlackRock kan dermed identifiseres som et redskap for finansmafiaen og det globale frimureriet på høyt nivå.
Som vi allerede har vist i programmet "Denne konspirasjonen ødelegger Tyskland" , er Friedrich
Merz ikke bare en håndlanger for denne mafiaen.
Hans medlemskap i en hel rekke svært innflytelsesrike organisasjoner av høygradsfrimurere viser at
han, akkurat som høygradsfrimureren Olaf Scholz, er en frontfigur for dette kriminelle kartellet.
Hans deltakelse på Bilderberg-konferansen 2024 betyr til og med at han er den utvalgte representanten
for finansmafiaen til høygradsfrimureriet i Tyskland.
En oppgave han nå tilsynelatende går løs på med stor besluttsomhet og til stor skade for den tyske befolkningen.
Siden gjeldspakken bare tjener deres interesser, må den også erklæres som en annen forbrytelse fra dette
kartellet, som herjer som en kreftsvulst blant menneskeheten.
Videre ble det i programmet "The Agenda of the Great Reset - Economic Destruction and War" forklart at Tyskland og EU har
blitt bevisst ødelagt økonomisk i nesten ti år nå av politikken som er styrt av frimurerne på høyt nivå og
muligens også ført direkte inn i en krig med Russland.
Målet til disse forbryterne er ikke bare plyndring, men den "store tilbakestillingen" proklamert av den høyverdige frimureren
og grunnleggeren av World Economic Forum WEF Klaus Schwab.
Dette har i sin tur til hensikt å etablere en ny verdensorden med en verdensregjering der
økonomisk sterke og suverene stater ikke har noen plass.
I dette perspektivet får gjeldspakken med dens katastrofale konsekvenser for Tyskland og den finansielle
stabiliteten i hele eurosonen en helt ny dimensjon.
Det er åpenbart at Friedrich Merz og SPD ikke bare fortsetter den forrige regjeringens destruktive arbeid
sømløst, men til og med akselererer det til et økonomisk sammenbrudd og Tysklands totale overgjeld.
Som avsløringene til varsleren John Perkins dokumenterer, åpner en slik utvikling i sin tur døren for ytterligere ran, noe som
utløser en veritabel utarmingsspiral og til syvende og sist bringer land helt under dette kriminelle kartellets
herredømme eller forbereder dem på deres "Great Reset".
Men hvordan og med hvilke midler kan disse destruktive planene stoppes - av Donald Trump, en annen frelser
eller nye politiske partier? Hør Ernst Wolff avslutningsvis:
Krissy Rieger: Og likevel sier folk, vel, vi har Milei og vi har Trump. Og hvem du enn vil sette på den listen som en frelser.
Og nå snakker vi om at dette ikke er tilfelle, at det de gjør, slett ikke er positivt for flertallet.
Hva vil du si er håpet for massene?
Ernst Wolff: Ja, bæreren av håp er de store massene selv. Det er folket selv.
Derfor må alle vite at det ikke er noen andre enn oss selv som kan redde oss.
Og for å kunne redde oss selv, må vi først forstå hva som skjer rundt oss.
Og det er derfor det er så viktig å ta tak i disse tingene og ikke stikke hodet i sanden.
Og fremfor alt, ikke bare løp etter noen med skylapper på.
Så de som sitter ved makten for øyeblikket, jeg mener, du trenger egentlig ikke å ta en ekstra titt.
Dette er mennesker som velter seg i velstand.
Donald Trump er altså en av verdens hundre rikeste mennesker. Milei lever også et liv i luksus.
Så folk beriker hele tiden sine venner, sine kumpaner.
Og å forvente at slike mennesker på en eller annen måte skal slippe en smule på tallerkenen din fra tid til
annen, er selvfølgelig en helt feil innstilling til livet.
Det må sies at verden virkelig befinner seg i en unntakstilstand, noe som også er veldig, veldig farlig.
For vi vet at det kjempes overalt. Vi vet også at den sosiale ulikheten eksploderer i et ufattelig omfang for tiden.
Vi vet at vi står overfor en enorm bølge av arbeidsledighet.
Og vi må forberede oss på disse tidene.
Og ingen kommer til å hjelpe oss utenfra, vi må stole 100 prosent på oss selv.
Krissy Rieger: Akkurat. Og spesielt når du tenker på at systemet fungerer på en slik måte at det lærer oss å ikke stille noen
spørsmål, eller la meg si, bare å stille de riktige spørsmålene og ikke tenke så mye
utenfor boksen, og fremfor alt å bare være passive.
Og alt dette etter mottoet, hei, han gjør det, jeg venter og ser.
Og denne ventingen fører oss så inn i noe som føles som et diktatur.
Og så våkner du opp og tenker: "Hvordan skjedde det? Jeg vet ikke, var jeg der?
Ernst Wolff: Ja, problemet er at denne passiviteten oppfattes av andre som ettergivenhet.
Så hvis folket, hvis folket forblir inaktivt, så vil de mektige bare fortsette.
Jean-Claude Juncker, EUs daværende kommisjonspresident, uttrykte det på en glimrende måte.
Han sa at vi bare skulle gå så langt som folk tillot oss å gå.
Og når folk reiser seg, tar vi et skritt tilbake, og så går vi videre igjen.
Og så lenge folket ikke gjør noe, ser vi på det som en godkjennelse av det vi gjør.
Krissy Rieger: Ja, du har oppsummert det veldig bra. Takk for det. Og fremfor alt, takk for all informasjonen.
Du kan sakte bygge opp et bilde av hele situasjonen.
Og fremfor alt tror jeg det alltid er som et spark i ræva å si: Ok, så langt og ikke
lenger. Det er nok for meg. Nei, takk skal du ha.
Ernst Wolff: Takk.
Hvis dette programmet har gitt deg noe å tenke på, bør du ikke holde det for deg selv.
Vær med på å spre disse faktaene og oppfordre andre til å tenke over konsekvensene av gjeldspakken.