Након што је Савезни савет 21. марта 2025. одобрио пакет задуживања, отворен је пут за највеће
издавање дугова у историји Савезне Републике Немачке.
Главни медији су известили да би то износило око једног билиона евра новог дуга.
Међутим, као што показују тренутна прорачунавања у вези са споразумом између ЦДУ/ЦСУ и СДП-а са Зеленима,
нова гора дугова могла би се испоставити много већом.
Економиста Вулф Хајнрих Ројтер, који је био главни економиста у Савезној министарству финансија све док се
коалиција није распала, стога очекује нови дуг од "најмање 1,8 билиона" евра у наредних десет година.
С обзиром на овај огроман износ, низ водећих економиста, па чак и Савезна ревизорска канцеларија, узбунили су аларм и
издали хитне упозорења о негативним последицама пакета дугова.
Међутим, њихова упозорења су више-мање остала непримећена у извештавању главних медија, а само је успутно
поменуто који су водећи економисти подигли глас упозоравајући.
Ово су били, на пример, ● Ларс Фелд: професор економске политике на Универзитету у Фрајбургу и
бивши председник Немачког савета економских стручњака
● Вероника Грим: економисткиња, професорка на Техничком универзитету у Нирнбергу и
чланица Немачког савета економских стручњака
● Волкер Виланд: директор Института за монетарну и финансијску стабилност (IMFS) на Универзитету Гете у
Франкфурту и бивши члан Немачког савета економских стручњака
● Јустус Хаукап: декан на Универзитету "Хајнрих Хајне" у Дрездену и бивши председник Комисије за монополе
● Кристоф М. Шмит, председник Лајбниц института за економска истраживања
Сви ови водећи економисти страхују да ће пакет дугова погоршати инфлацију и изазвати
значајан губитак благостања немачког становништва.
Ово би чак могло угрозити европску финансијску стабилност и изазвати поновни избијање кризе евра.
У овом контексту, познати економиста, консултант за менаџмент и аутор др Маркус Крал такође ово назива
највећом пљачком у историји Савезне Републике Немачке.
Погледајте у наставку одломке из два интервјуа које је водила позната едукаторка и ауторка Криси Ригер
са др Крал и финансијским стручњаком Ернстом Волфом.
Они пружају прецизну анализу планова будуће нове федералне владе под вођством Фридриха
Мерца и, изнад свега, сажето износе импликације:
Криси Ригер: Здраво свима, данас са нама разговара Маркус Крал. Хвала вам пуно на вашем времену.
Маркус Крал: Молим, госпођо Ригер. Поново и поново.
Криси Ригер: И даље пролазимо кроз бурна времена, као што смо разговарали током нашег последњег разговора.
А сада су стигли резултати општих избора, све је готово. Шта имаш да кажеш о томе?
Да ли сте и ви били изненађени што је Унија поново добила више подршке, сада када су
коначни резултати познати? Шта мислите о томе?
Маркус Крал: Па, Унион је заправо деловао много горе него што је требало, имајући у виду
катастрофалне перформансе коалиционе владе "семафора".
Да, па када сте у опозицији и благословени тако лошом владом као што је била CDU у опозицији, онда бисте
заправо требали да добијете између 35 и 40 процената.
У суштини, управо због лошег наступа господина Мерца чак и пре избора, ЦДУ је, с обзиром на
околности, постигла релативно слабе резултате.
И када узмете у обзир да је он након избора у суштини скинуо маску и не само да није испунио ниједно
предизборно обећање, већ их је и поништио, није изненађујуће што је AfD сада само два процентна поена иза ЦДУ.
Надам се да ће АФД ускоро претећи ЦДУ, како би у ЦДУ-у избила она позната "ноћ дугих ножева" и та
странка се ослободила свог потпуно неуспелог председника.
Криси Ригер: Које сте сломљено предизборно обећање сматрали најгорим?
Маркус Крал: Па, то је тешко питање. Заправо, свака је била толико катастрофална да је тешко знати где почети.
Наравно, оно што је он највише нагласио било је да жели да спроводи здраве финансијске политике.
Сада је за четири недеље направио више дуга него што је цела Савезна Република Немачка
акумулирала од свог оснивања 1949. године.
Само замисли то. Тачно је да она није удвостручила дуг, али Савезна Република Немачка тада није почела са нултим дугом.
Дакле, шта је тада било, разлика између онога што је тада било и онога што је данас, отприлике одговара ономе што господин
Мерц сада поново ради једним потезом са својим пакетом дугова.
Он стога удвостручује дуг Савезне Републике Немачке, што ће у суштини довести земљу у исти положај као Италију, са дугом
који прелази 100 одсто бруто националног производа, што ће довести до огромног преусмеравања приватних инвестиција.
Стога се приватна инвестиција одлаже због ове владине захтеве која потом ступа на снагу.
Цела ствар је марш ка социјализму.
А други велики, други велики катастрофални, да, други велики катастрофални прекршак обећања у основи се
односи на миграцију. Овде је он играо улогу јаког човека.
А оно што сада видимо јесте да је скочио као тигар и слетео као тепих поред кревета, као тепих поред кревета госпође Ескен.
Па, то је нешто што понекад мораш себи да дозволиш.
Да, верујем да сваког јутра, како да кажем, она осећа пријатно трњење у прстима на ногама
када пређе преко овог тепиха поред кревета.
И треће велико питање у којем је такође потпуно подбацио је, наравно, цело питање енергије и климе.
Јер он у суштини наставља разорне политике које је спроводио Хабек и које су одговорне за деиндустријализацију Немачке.
И све то заједно, морам рећи, има нечег хонекеровског социјализма.
То је у суштини оно што бисте урадили да сте желели да изазовете пад Немачке.
Криси Ригер: Можете рећи да је, такорећи, испунио сва своја предизборна обећања.
Маркус Крал: Да, већ је био помало истрошен раније, али сада је заиста истрошен, може се рећи.
Криси Ригер: Када је реч о дугу, људи увек кажу да је то важно за економију.
Да ли бисте рекли да ови дугови тренутно покрећу економију напред и да се то сада мења?
Маркус Крал: То је потпуна бесмислица да би овај дуг помогао економији.
Ови дугови помажу великим корпорацијама, односно произвођачима наоружања и још неколико других великих
корпорација, које потом неће улагати у немачку економију.
Дакле, узмимо, на пример, 500 милијарди за одбрамбене расходе које господин Мерц жели да покрене.
Ко има користи од овога? Компаније као што су Рајнметал.
Међутим, Рајнметал не улаже у Немачкој јер су трошкови енергије у Немачкој толико високи за ову високо
енергетски интензивну производњу да им то није профитабилно.
Тренутно граде нове фабрике за муницију и све врсте других ствари у остатку Украјине. Да. Граде их у остатку Украјине.
Они стварају мало економско чудо, али не у Немачкој. И тако ће бити свуда.
Дакле, овај новац ће бити расипљен. Он никако неће помоћи економији, чак и ако један или два извршна
директора већ трљају руке и мисле: "О, биће сјајно, шта нас све чека." Да, сада ћемо остварити додатну добит.
Да, неки ће остварити ненадане добитке, али мала и средња предузећа ће, наравно, и даље бити
гурања у други план на штету великих корпорација.
Дакле, то је принцип. Шта је Мусолини рекао? Фашизам је уједињење државе и великих корпорација.
Ево нас опет. У економском смислу, то јест.
И оно што ћемо, наравно, видети јесте да овај програм неће помоћи економији, већ ће изазвати широко
распрострађену штету. Постоји неколико разлога за то.
Прво, тих 1.800 милијарди, што је већ случај, појешће целу немачку уштеду за четири и по године.
Дакле, 400 милијарди је 10 процената бруто националног производа које Немачка штеди сваке године.
Дакле, морамо да уложимо све наше уштеде у државни дуг на четири и по године како не бисмо
морали да позајмљујемо новац у иностранству.
Наравно, ми ћемо такође задужити се у иностранству, али само да бисмо разјаснили величину.
Други проблем је што се кредитни рејтинзи Немачке спуштају на италијански ниво.
И до сада су Италија, Француска и други могли да се рефинансирају по разумно ниским трошковима
само зато што су позајмили немачки кредитни рејтинг.
Кроз гаранције, евро и све могућности трансфера које су искоришћене.
И, наравно, прекршивши сва обећања која су нам дата 1999. године када је уведен евро, али то је већ друга прича.
Дакле, сада Немачка пада у исту кредитну замку, и нема никога ко би нам позајмио своју кредитност.
Резултат ће бити раст каматних стопа на немачке обвезнице и кредите на међународним тржиштима капитала.
И ове растуће каматне стопе ће истиснути приватна улагања.
Грађевинac који плаћа пет или шест процената камате на своју хипотеку више то не може да приушти, па неће градити.
Исто важи и за предузетнике који одлучују да ли да изграде фабрику или уложе у софтвер.
Ове инвестиције више се неће спроводити, а у техничком жаргону економије то се назива "истискивање".
Другим речима, истискивање приватних инвестиција државним расходима.
И онда, наравно, постоји чињеница да нећемо добити оно што људи очекују заузврат за 1,8 трилиона.
Можете заборавити на то, даме и господо, да ћете заузврат добити инфраструктуру или било шта слично.
Објаснићу ти то једноставним речима. Дакле, одбијамо 500 милијарди од 1,8 трилиона, што иде на наоружање.
Оружје није инвестиција, већ државна потрошња, јер тенкови нису погодни за производњу других ствари.
Ни дронови ни метаци не могу. Могу се само испалити.
Да, значи све се своди на ово – они то увек зову инвестицијом – да, морамо да улажемо у нашу безбедност и у све те глупости.
Да, најбоља инвестиција у нашу безбедност била би да тражимо добре односе са свим нашим суседима.
Али су онда у налету мегаломаније покренули рат са свима, каквог нисмо видели још од времена Адолфа и Вилхелма.
Дакле, људи називају кинеског председника диктатором, руског председника такође, наравно, и америчког председника,
који је примио свакакве идеје у заблуди да никада неће постати председник. Чак ни не желим да их све овде набрајам.
Заиста се играмо са свима. А онда, очигледно, морамо неким чудом да трошимо новац на безбедност, који
никада не бисмо морали да трошимо да то нисмо урадили.
Дакле, то је државна потрошња. Остаје 1,3 билиона.
Од ових 1,3 билиона, 300 милијарди вероватно неће бити уложено у инвестиције, већ ће бити намењено за трошкове избеглица.
Већ је објављено да ће савезне државе сада црпети овај фонд како би наставиле да финансирају
миграцију, која је постала потпуно неплатива.
Да, онда ће остати трилион. Од тог трилиона, половина ће вероватно бити уложена у такозвана климатска
улагања, а друга половина у стварна инфраструктурна улагања.
Господо и госпође, улагања у климу су потпуна пропаст јер, док 1.000 ветротурбина не производи струју када нема
ветра, 10.000 ветротурбина произведе колико струје када дува ветар? Дакле, то неће функционисати.
Дакле, господин Хабек не уме да прави исправно правило тројке, а очигледно ни господин Мерц не уме.
Али као што сам рекао, ако 1.000 ветротурбина не производе ништа, онда ни 10.000 неће производити ништа.
Значи, множење нулом даје нулу, господо и госпође.
Дакле, тих 500 милијарди ће и даље бити улажено у расипничке и неуносне инвестиције. Највеће злоупотребе расподеле икада.
Све су то ствари које ћемо касније морати да рушимо уз велике трошкове, јер нико неће моћи
ништа да уради с њима када ово лудило прође.
Тако да остаје 500 милијарди за стварна улагања у инфраструктуру. Али држава је најгори купац од свих.
Када држава негде гради зграду, то увек кошта два до три пута више по квадратном метру него када то раде приватна лица.
То значи да све што градимо — путеве, мостове, зграде, болнице, школе — без обзира на то шта држава гради, увек
кошта двоструко више него да то раде приватне компаније.
И резултат ће бити да за ових 500 милијарди добијемо само инфраструктуру вредну 250 милијарди.
А ако сада узмемо у обзир да се ова огромна потражња, коју држава жели да генерише, сусреће са запуштеном грађевинском индустријом
која се смањила за пола због закона о грејању господина Хабека, јер је он уништио тржиште некретнина и довео
невероватан број грађевинских компанија до банкрота, онда ће се ова огромна потражња сада суочити са смањеном понудом.
А шта се дешава у таквој ситуацији? Цене расту.
То значи да нећемо добити инфраструктуру за 250 милијарди, можда ћемо је добити за 150 милијарди.
Али онда имамо 150 милијарди за инфраструктуру, а очигледно је да само за железницу треба 100 милијарди, па шта нам преостаје?
50 милијарди, док ми трошимо 50 милијарди на развојну помоћ и 15 милијарди на невладине
организације? Пропорције више нису исправне.
Господо и госпође, намеће вам се дуг од 1,8 трилиона.
Ваша деца и унуци ће их још дуго плаћати, дуже него Версај.
А заузврат ћете од господина Мерца добити инфраструктуру вредну 150 милијарди, или највише 200 милијарди. То ће се догодити.
Толико о томе да је то "добро" за економију. Ово је највећа пљачка икада извршена над немачким народом.
Криси Ригер: И ја то тако видим. И ти си рекао да ће будуће генерације и даље плаћати за то. Који је ту план?
Уосталом, постоје разговори, расправе о коришћењу уштеда грађана, можда пореза на богатство. Како се све то може вратити?
Маркус Крал: Па, отплата ће бити занимљиво питање. Велики део отплате биће путем инфлације.
То значи да ће грађани који су уложили свој новац у државне обвезнице и номиналне вредности, односно животно
осигурање, пензијско осигурање, штедне рачуне итд., или у готовини, бити експроприсани инфлацијом.
И како ће се то догодити? Немогуће је прикупити тај износ новца на тржишту капитала без
изазивања масовног повећања каматних стопа.
Извините.
Дакле, преко посредника као што је БлекРок, који ће, узгред, зарадити богатство, ове обвезнице ће
бити купљене директно од Савезне Републике Немачке.
А онда ће их БлекРок продати ЕЦБ-у. Наравно, уз премију.
То значи да ће БлекРок сваки пут притиснути два дугмета, наиме куповину и продају. А затим ће то бити прослеђено ЕЦБ.
А заузврат добијамо профит од милијарду фунти, без ризика, без икаквог труда, само притиском на два дугмета.
То ће се догодити. Зато BlackRock мисли да је то тако сјајно.
И зато је господин Мерц, као бивши извршни директор компаније БлекРок за Европу и председник Надзорног
одбора компаније БлекРок за Европу, сматра да је то сјајно.
Тако да његов бивши послодавац Лери Финк већ трља руке.
Наравно, он је такође и главни акционар у целој индустрији наоружања.
То јест, они који ће профитирати од овог напада.
Тако изгледа. Па чијим странама је лојалност господина Мерца?
Очигледно не и немачком народу, коме је испричао гомилу лажи о томе да је поуздан финансијски политичар.
То ће се догодити.
И када БлекРок откупи ове огромне количине обвезница и прода их ЕЦБ, ЕЦБ ће их купити свеже штампаним новцем.
И то ће повећати понуду новца. И ово повећање понуде новца има инфлаторни ефекат.
А када понуда новца лепо порасте, а новац буде девалвиран, тада ће се тих 1,8 трилиона у суштини надокнадити кроз девалвацију
полиса животног осигурања, државних обвезница и штедних рачуна.
Стога се на овај начин директно одбија од грађанина.
Нема беспладног ручка, даме и господо.
Држава ће увек морати да натера своје грађане да плате за све што потроши. Нема начина да се то заобиђе.
Криси Ригер: Следеће пореске дебате су пред нама. ЦДУ, односно Мерц, обећао је да ће бити више пореских резова.
Али сада изгледа да се ни то неће догодити. Шта мислите о томе?
Да ли ћемо икада видети да се порез у Немачкој смањује, а да истовремено не буду уведена десет нових пореза?
Маркус Крал: Не међу овом политичком класом, то је сигурно. То је сасвим јасно.
Није битно колико им новца дајеш.
Можете још више повећати порезе. Можете се још више задужити. То никада неће бити довољно. То никада неће бити довољно.
Похлепа ове политичке класе, корупција ове политичке класе, је безгранична.
Колико год им дао, њихова похлепа ће само расти. То је лако предвидети.
Зато ова политичка класа неће донети ни смањење пореза, ни истинско олакшање, ни поједностављење пореског система, нити било
какву реформу. Уместо тога, биће повећање пореза уз додатни дуг.
И људи ће слободно трошити новац.
Управо смо се вратили из Сирије и још једном смо оставили 300 милиона код геноцидних убилаца који су сада на власти тамо.
Сада користимо наш порески новац да финансирамо геноцид над алавитима, друзима и хришћанима.
То је оно што се дешава. Ово мора бити јасно речено.
Лично верујем да то представља помоћ и подстрекавање геноцида и да је кажњиво по закону.
И да ти људи заправо сви припадају суду, јер подржавају геноцидни режим у његовим крвавим делима.
Али то је сасвим друга ствар.
Трошкови ће и даље бити раскошни.
Сви који верују да је ово искључиво последица жеље да се потроше новац, нису упознати са нашом корумпованој политичкој класи.
Сигуран сам да већина наших политичара има рачуне у Дубаију или негде другде, где тече провизија. Они пребаце неколико стотина
милиона тамо, а заузврат добију неколико милиона на рачун негде далеко, где се прописи о прању
новца не примењују и где можете радити шта год хоћете.
И у складу с тим, верујем да је оно што наша политичка класа овде ради корумпирани план да ограбе немачки народ.
А у Америци је сада испливало да је велики део милијарди које су, на пример, ушле у Украјину враћен демократским политичарима.
Стога је то била кружна трансакција на штету трећих страна, односно на штету америчког пореског обвезника.
Ако је у Немачкој другачије, појешћу метлу, са дршком и све.
Криси Ригер: Какву будућност, то је сада моје последње питање, какву будућност очекујете за Немачку за пет година?
Маркус Крал: Мислим да ћемо за пет година бити у бољој будућности него што смо сада.
У међувремену ћемо, међутим, доживети мега-катастрофу у коју ће господин Мерц увести ову земљу, јер је одлучан да постане канцелар
милошћу левице, зар не? То је његов највећи сан у животу.
Извините.
И политике које он сада спроводи буквално ће довести до катастрофе на свим фронтовима.
На економском плану, ово ће довести до масовне деиндустријализације и масовне исељенице компанија.
Сада тек схватам ово када разговарам са рекрутиншким консултантима који запошљавају менаџере који су остали без посла.
Недавно сам имао неколико разговора са пријатељима који су у овом послу, и сви су ми рекли да је у прошлости, када су имали
кандидате, било вероватније да ће кандидати рећи: "Да, желим да видим како могу да се
унапредим овде. Треба ми следећи корак у каријери."
А сада је тако да људи траже посао у ишчекивању реструктурирања, миграција, затварања, неплаћености – целог спектра, зар не?
То значи да ћемо на свим фронтовима видети компаније које или пропадају или се
пресељавају, или смањују производњу и отпуштају особље.
Већ имамо највишу стопу незапослености у последњих 10 година, зар не?
Незапосленост значајно расте и то ће се убрзати; банкроти такође бележе пораст већ три и по до четири
године, при чему се сваке године постављају нови рекорди.
Зомбији падају, као што то већ годинама говорим, зар не?
Зомбији падају, и они сада падају, и они падају у великом броју, и да, ова економска криза
ће се погоршати због политика господина Мерца.
Наравно, ако се расподели довољно новца, биће неколико месеци, можда чак и неколико квартала, привидног просперитета.
Међутим, то ће бити надокнађено и више него надокнађено колапсом наше извозне индустрије, прво зато што више нисмо
конкурентни, а друго зато што ће Американци смањити своје државне расходе за три до пет трилиона.
Дакле, ДОГЕ , моторна пила заиста реже у то,
И ово смањење америчких државних расхода довешће до огромног, огромног смањења америчке потражње за увозом, а
њихова потражња за увозом је наша потражња за извозом.
И то ће такође утицати на Кину, где ће америчке мере изазвати кризу прилагођавања, а ако се Кина затим такође
смањи, више неће бити потражње из Кине за нашим производима.
То значи да ће кулминирати, сви ти ефекти ће се поклопити у исто време, и онда ће се земља суочити са економском пропашћу.
Дакле, на основу искуства, политичка класа која се суочава са економском пропашћу спремна је да започне рат.
Сумњам да ће чак и пре него што дође до сукоба, господин Мерц из Русије испоручити таурус
ракете, уз дозволу и одобрење циљева, у Украјину.
У ту сврху је, да тако кажем, довољно отворенog ума да не користи речи које би се одмах могле протумачити као увреда политичара.
А ако би једна од тих ракета Таурус погодила Москву, или чак Кремљ, бојим се да би нам Руси послали информације о томе које
делове Берлина и које фабрике у јужној Баварској, где се производи Таурус, бисмо смели да евакуишемо како
бисмо ограничили људске губитке настале контранападом.
Криси Ригер: Хајде да одмах пређемо на актуелну тему. Шта мислиш о коалиционом споразуму? Који ти делови брину?
Ернст Волф: Оно што заправо забрињава јесте широка слика. Коалициони споразум има два главна фокуса.
Једно је реактивација, а друго дигитализација.
И тако, за мене, коалициони споразум није ништа више од карте бланш за БлекРок да оствари још већу контролу над Немачком.
Дакле, морате имати на уму да су немачке Оружане снаге већ заиста ушле у акцију.
Они су наручили борбене авионе Ф-35. Они ће бити завршени или произведени од стране Локхид Мартина.
Главни акционари су БлекРок, Вангард и Стејт Стрит.
Затим су наложени хеликоптери, подморнице.
Господин Мерц је од тада изјавио да је за снабдевање Украјине ракетама Таурус.
Мисиле "Таурус" производе MBDA и Saab.
MBDA је подружница компаније Airbus, односно BAE Systems.
И, наравно, ту су и највећи акционари, међу којима је и БлекРок.
Када је реч о дигитализацији, сви знамо да је БлекРок главни инвеститор иза свих великих дигиталних корпорација.
И сви знамо да је господин Мерц био председник Надзорног одбора БлекРок Немачке у годинама које су
претходиле 2020. години, односно од 2016. до 2020. године.
Дакле, цела ствар није ништа више од позива компанији БлекРок да настави велику редистрибуцију у Немачкој.
Немачки грађани ће платити, а БлекРок ће остварити профит.
Ернст Волф: Искуствоваћемо највишу стопу незапослености икада, и то ће се догодити током овог законодавnog периода.
Видећемо да цене настављају да расту до неба, баш као и до сада. Посебно у прехрамбеном сектору.
Искусићемо велику нестабилност. Тренутно смо сведоци трговинских ратова.
Они не доприносе стабилности у међународним економским односима, већ, напротив, делују супротно.
И изнад свега, искусићемо једну ствар. Искусићемо огромну прерасподелу од дна ка врху.
Само да вас подсетим да су светски милијардери прошле среде остварили свој највећи једнодневни добитак икада.
Прошле среде су добили 303 милијарде.
И то није зато што су берзе порасле толико високо, већ зато што су једног дана толико пале, а већ следећег поново порасле.
У данашње време можете и прилично добро зарадити на паду цена ако имате праве саветнике и праве инсајдерске
информације. И ти људи су, очигледно, имали управо то.
Криси Ригер: Све је веома, веома, веома интензивно. И сада бисте могли помислити да је то само лично оцењивање, али Мерц
то каже веома, веома јасно: он каже да ће све постати скупље.
Ернст Волф: Да, наравно, то уопште не може да се избегне.
Дакле, ускоро ћемо видети право поплављење новца.
Дакле, још веће него после глобалне финансијске кризе 2007. и 2008. године.
А то, наравно, значи да ће цене драматично порасти.
Значи, знамо да је овај наводни посебни фонд сада уведен у игру.
Дакле, то је сада такође одобрено од стране владе.
То је 500 милијарди новог дуга. Наравно, то се некако мора надокнадити у виду државних обвезница.
А то, наравно, значи да је много више новца враћено у оптицај и да сам новац наставља да губи вредност.
Дакле, морамо очекивати да ће новац ускоро бити озбиљно девалвиран.
Према Маркусу Кралу и Ернсту Волфу, немачки грађани ће стога платити за политике које
фаворизују БлекРок у мери која је можда невиђена.
Али ко стоји иза БлекРока, највећег светског менаџера имовине са преко 10 трилиона фунти под управљањем?
Њена клијентела се састоји од институција као што су банке, фондације, суверени фондови богатства и
пензијски фондови, и пре свега приватни инвеститори.
Ово су супербогати, као што су Ротшилди, Рокфелери и Ворен Бафет.
BlackRock је свој успон до највећег менаџера имовине дуговао, на пример, преносу имовине од
Ротшилда у износу од око 2,8 билиона америчких долара.
Ротшилди су међу лидерима високог масонства широм света.
Занимљиво је да је Лари Финк, оснивач и извршни директор компаније БлекРок, такође
високорангирани масон и члан шест моћних древних ложа.
Тако се BlackRock може идентификовати као алат финансијске мафије и глобалне високорангиране масонерије.
Као што је већ показано у програму "Ова завера уништава Немачку" , Фридрих Мерц није једноставно извршилац ове мафије.
Његово чланство у читавој серији изузетно утицајних организација високорангираних масона показује да је, баш као и високорангирани
масон Олаф Шолц, он само марионета овог криминалног картела.
Његово учешће на Конференцији Билеберг 2024. чак значи да је он изабрани представник
финансијске мафије високог масонства у Немачкој.
Задатак који он сада очигледно решава са великом одлучношћу и на велику штету немачког становништва.
Пошто пакет дугова служи само њиховим интересима, он такође мора бити проглашен још једним
злочином овог картела, који разара човечанство као рак.
Поред тога, програм "Агенда Великог ресета – економско уништење и рат" , објашњено је да су Немачка и ЕУ скоро десет година намерно
економски уништаване политикама под контролом високорангираних масона и да би чак могле бити директно увучене у рат са Русијом.
Циљ ових криминалаца није само пљачка, већ и "Велики ресет" који је прогласио Клаус Шваб, високи
масон и оснивач Светског економског форума (WEF).
Ово, пак, има за циљ успостављање новог светског поретка са једном светском владом у којој
нема места за економски јаке и суверене државе.
Из ове перспективе, пакет дугова, са својим катастрофалним последицама по Немачку и финансијску
стабилност целе еврозоне, добија сасвим нову димензију.
Очигледно је да Фридрих Мерц, у савезу са СДП-ом, не само да беспрекорно наставља разорни рад претходне
владе, већ га и убрзава до те мере да доводи до економског колапса и потпуног презадуживања Немачке.
Као што је документовано од стране узбуњивача Џона Перкинса , такав развој догађаја заузврат отвара врата даљим упадима,
изазивајући праву спиралу осиромашења и на крају доводећи земље под потпуну контролу овог криминалног
картела или их припремајући за његов "Велики ресет".
Али како и којим средствима могу ови деструктивни планови бити заустављени – од стране Доналда Трампа, неког другог спасиоца
или нових политичких странака? За крај, послушајте Ернста Волфа:
Криси Ригер: А ипак људи кажу: па, имамо Милеја и имамо Трампа. И још кога год желите да укључите на ову листу као спасиоце.
А сада говоримо о томе да то уопште није случај, да оно што они раде није позитивно за већину.
Шта бисте рекли да је извор наде за масе?
Ернст Волф: Да, носиоци наде су саме масе. То су сами људи.
Дакле, сви морају знати да нема никога ко ће нас спасити осим нас самих.
И да бисмо се спасли, морамо прво да схватимо шта се дешава око нас.
И зато је толико важно позабавити се овим питањима и не закопавати главу у песак.
И изнад свега, немој само слепо пратити неког другог.
Дакле, људи који су тренутно на власти, мислим, заиста не морате два пута да гледате.
Ово су људи који се валјају у просперитету.
Доналд Трамп је један од сто најбогатијих људи на свету. Милеи такође живи живот у луксузу.
Дакле, људи непрестано богате своје пријатеље, своје потајчиће .
А очекивати да такви људи повремено баце мрвицу у ваш тањир је, наравно, потпуно погрешан став према животу.
Дакле, мора се рећи да је свет заиста у ванредном стању, што је такође веома, веома опасно.
Јер знамо да се свуда воде борбе. Такође знамо да социјална неједнакост тренутно експлодира до незамисливих размера.
Знамо да нам прети огроман талас незапослености.
И морамо се припремити за ова времена.
И нико споља нам неће моћи помоћи у овоме; мораћемо се у потпуности ослонити на себе.
Криси Ригер: Управо тако. И посебно када узмете у обзир да систем функционише на такав начин да нас обучава да не постављамо питања
или, рецимо, да постављамо само "права" питања, да не размишљамо превише ван оквира и,
изнад свега, да једноставно останемо пасивни.
И све ово према мотоу: "Хеј, он ће то урадити, ја ћу само да сачекам и видим."
И ово чекање нас чини да се осећамо као да живимо у диктатури.
А онда се пробудиш и помислиш: како се то догодило? Не знам, да ли сам био тамо?
Ернст Волф: Да, проблем је у томе што се ова неактивност доживљава као пристанак од стране других.
Дакле, ако људи остану неактивни, они на власти једноставно настављају.
Жан-Клод Јункер из ЕУ, тадашњи председник Комисије, то је рекао веома лепо.
Он је рекао да ћемо ићи само онолико далеко колико нам људи дозволе.
А када се људи заиста усправе, ми направимо корак уназад, а затим поново кренемо даље.
И док људи ништа не предузимају, ми то сматрамо прихватањем онога што радимо.
Криси Ригер: Да, заиста сте то добро сажeли. Хвала вам. И изнад свега, хвала вам на свим информацијама.
Можете полако почети да састављате слику целе ситуације.
И изнад свега, увек ми је као ударац у задњицу када кажем: "У реду, ово је најдаље докле идем. Доста ми је. Не. Хвала."
Ернст Волф: Хвала.
Ако вам је овај програм дао повод за размишљање, немојте то задржавати за себе.
Помозите у ширењу ових чињеница и охрабрите друге да размисле о последицама пакета дугова.