A "Lisa és Jan" című gyermekkönyvvel az úgynevezett szexuálpedagógus Uwe Sielert
akkoriban szó szerint a tortát vitte el.
Az 1991-ben megjelent kiadvánnyal teljes komolysággal próbálta meggyőzni a szülőket és a pedagógusokat arról, hogy a
gyerekek születésüktől fogva szexuális lények, és hogy rossz jel, ha a gyerekeket a szüleik nem simogatják előbb kéjesen.
Ez megakadályozná őket abban, hogy felfedezzék magukban az örömöt, és kimaradnának a szexuális játékokból.
A 4-8 éves korú gyermekeknek szóló, úgynevezett gyermekkönyv pornográf illusztrációkat tartalmaz, amelyeken
óvodáskorú gyermekek, szüleik és barátaik önkielégítése látható.
Uwe Sielert csak egy reprezentatív példa a szexuális nevelés sok más - úgynevezett - szakértője közül.
A Kla.TV már beszámolt visszataszító hozzáállásukról a "A gender ideológia úttörői és a
mai szexuális nevelők céljai" című műsorban.
Az ilyen típusú szexuális nevelők nyilvánosan követelik, hogy a bölcsődékben legyenek olyan stimuláló
terek, ahová a gyerekek egyedül vagy együtt visszavonulhatnak szexuális felfedezés céljából.
Követelik, hogy a gyermekekkel való szex ne minősüljön helytelennek, ha nem alkalmaznak erőszakot, és hogy a szülők és
gyermekek közötti vérfertőzés tabuját fel kell enyhíteni ...
Prof. Dr. Ulrich Kutschera evolúcióbiológus úgy jellemezte a "tisztán gender-ideológiailag motivált tananyagot", hogy az nem
felvilágosító, hanem inkább politikai indoktrináció, amely még a nemi érettség
(pubertás) elérése előtt indoktrinálja a gyerekeket:
"A cél a gyermekek elbizonytalanítása, sokkolása és provokálása, egyszóval - természetes szégyenérzetük megtörése,
és így a gyermekek természetének lelki "megerőszakolása"!""
De azzal a propagált céllal, hogy a szexuális felvilágosítással megvédjék a gyerekeket a szexuális zaklatástól, és erős
személyiséggé neveljék őket, a könyvpiacot évtizedek óta gyakorlatilag elárasztják a gyerekeknek szóló újabb szexkönyvek,
különösen a genderlobbi és a kétes hírű szexuálpedagógusok.
De mi a szexuálisan explicit irodalom valódi hatása, és kik támogatják ilyen vehemensen?
Mit várnak el az általános iskoláskorú és annál idősebb gyermekektől - itt csak néhány példa:
A "Welcome to Sex" című könyv először 2023-ban jelenik meg Ausztráliában.
A nagy ausztrál "Big W" szupermarketlánc ezt a könyvet a polcain kínálja, szépen a gyerekek szemmagasságában.
Ahogy lapozgatják a könyveket, a gyerekek olyan illusztrációkkal találkoznak, amelyek mindenekelőtt gyermekbarátok.
A groteszk szexuális praktikákat részletesen elmagyarázzák.
A korosztályi ajánlás szerint ez a könyv 8-15 éveseknek szól, azaz az általános iskolától
a 9. évfolyamig terjedő korosztály számára!
A nyilvánosság és a szülők tömeges tiltakozását követően a "Welcome to Sex" című könyvet kitiltották a "Big W" polcairól.
De a tömeges tiltakozás ellenére vagy talán éppen azért, mert a könyvet jelölték a hőn áhított ausztrál
miniszterelnöki irodalmi díjra "Fiatal felnőtt" kategóriában!
Alsó-Ausztriában egy 120 oldalas tájékoztató füzetet osztanak ki az általános iskolásoknak emlékbe egy középiskola nyílt napján.
"A magazin tele van meztelen férfiak és nők képeivel, provokatív pózokban " - panaszkodik egy háromgyermekes apa.
Otthon meglátja a füzetet, amelyet állítólag az igazgatónő személyesen adott át a
lányának, és több mint felháborodik a tartalmán.
Az Egyesült Államokban a "szexuális felvilágosító könyvet", a "This Book is Gay" című, a homoszexuális
közösülést propagáló művet a középiskolákban terjesztik 11 éves és idősebb gyermekek számára.
Ha az iskolakomplexumhoz egy általános iskola is tartozik, akkor az általános iskolások az
iskolai könyvtárakban is megismerkedhetnek vele.
Tartalmaz egy szójegyzéket a kétes szexuális gyakorlatok mindenféle meghatározásával, képregényes rajzokkal keretezve.
Még a tényellenőrzők is megerősítették, hogy a tartalom semmiképpen sem hasonlítható össze a
szokásos tényszerű ismeretterjesztő könyvekkel.
De itt is az a benyomásunk, hogy minél elkötelezettebb szülők szorgalmazták az ilyen könyvek eltávolítását
az iskolai könyvtárakból és a médiaszobákból, annál több ilyen könyv került ki az iskolákba.
Németországban a Berlin-Mitte kerület "Rosi sucht Geld" ("Rosi pénzt keres") című, prostitúcióról
szóló könyve több mint tíz évig volt kiállítva.
A dokumentumot a Szenátus Városfejlesztési Minisztériumának támogatásával hozták létre, és olyan szülők számára
készült útmutatónak, akiknek gyermekei esetleg kérdéseket vetnek fel az utcai prostitúcióval kapcsolatban.
A könyv azonban 6-12 éves gyerekeknek íródott és szól, és a könyvtárakban élő gyerekek számára is készült.
A "Die Podcastin" nevű podcastban megemlítették a könyvet, és bírálták, hogy
"elbagatellizálja és romantikusan ábrázolja a prostitúciót".
Még a felnőttek is úgy érzik, hogy a könyvben található rendkívül felkavaró képek és megjegyzések inkább emlékeztetnek a
pornográfiára, mint a 6 évesek korának megfelelő oktatásra.
A Berliner Zeitung 2023 végén megjelent cikke szerint a kerület most a 72 oldalas nyomtatott példányt akarta eltávolítani
a honlapról, átdolgozni és "a mai igényekhez igazítani".
A linket eltávolították; az, hogy a könyveket eltávolították-e a könyvtárakból, kérdéses.
Az ilyen helytelenül zavaró könyvek listáját most vég nélkül lehetne folytatni.
Ebben a kis "válogatásban" az úgynevezett gyermekkönyvekből szándékosan tartózkodtunk attól, hogy további
részleteket írjunk le a könyvekből, nemhogy megmutassuk a képeket, amelyek minden, csak nem alkalmasak gyermekek számára.
És jó okkal: amikor Rachel Wong aktivista felháborodásában megpróbált részleteket posztolni a fent említett "Welcome
to Sex" című könyvből, a posztját törölték a platformról.
A pornográf tartalom miatt sérti a megfelelő tartalomra vonatkozó irányelveket.
Azonban valakinek meg kell értenie, hogy ez a tartalom a gyermekek számára megfelelő kell, hogy legyen!
Most térjünk rá arra a kérdésre, hogy mit is ér el, vagy egyáltalán mit is akar elérni ez az invazív irodalom.
Minél inkább terjed a korai szexualizáció, és minél több ilyen jellegű könyv kerül forgalomba, annál több támadást
regisztrálnak, immár a legkisebbek is egymás között. Ezt még a Szövetségi Bűnügyi Hivatal is megerősítette.
A Kla.TV a "BKA: Drámai növekedés a gyermekek körében elkövetett szexuális bűncselekményekben"
című műsorában számol be az ilyen támadásokról.
Az AG Kindeswohl e.V. arról beszél, hogy az olyan szociális intézmények, mint a napközi otthonok,
iskolák, bentlakásos iskolák és klubok egyre inkább a szexuális visszaélések színterévé válnak.
"Minden nap új eseteket jelentenek."
Egy másik, még 2018-ban sugárzott műsorban egy szakértő figyelmeztetett: " A gyermekek korai szexualizálása
par excellence tartalmazza a "pedofilok" mintáját".
Dr. Raphael Bonelli a visszaélések áldozatainak és elkövetőinek terápiája során arról számol be, hogy a kiskorúak elleni
szexuális támadások mindig úgy kezdődnek, hogy "az elkövető először is arra ösztönzi az érintett gyermeket,
hogy tudatosítsa és felkeltse benne a korának nem megfelelő, szokatlan érdeklődést a szexualitás iránt".
Ezzel elérkeztünk az ilyen irodalom ilyen heves népszerűsítésének céljához.
A Kla.TV a "WHO és az ENSZ - pedofilok távol a gyerekektől" című műsorában felfedte a globális Agenda 2030 terveit.
Marcel de Graaff holland európai parlamenti képviselő idézete szerint ez több mint egyértelműen a
gyermekekkel való szex legalizálását és elfogadását célozza.
Elmondása szerint az EU milliókkal támogatja a transzvesztiták és transzneműek óvodai előadásait is.
Ebben a műsorban összefoglaltuk a "Stop World Control" internetes platform nagyon átfogó jelentését is.
Ez meggyőző bizonyítékot szolgáltatott arra, hogy a WHO és az ENSZ programjai a pedofília normalizálását célzó nemzetközi
művelet részét képezik: Az Egészségügyi Világszervezet (WHO) és az Egyesült Nemzetek Szervezete (ENSZ) világszerte
minden óvodát és általános iskolát arra utasított, hogy tanítsák a maszturbációt a kisgyermekeknek.
Azt tanácsolják a gyerekeknek, hogy használjanak pornográfiát, és plakátokat terjesztenek az iskolákban, amelyek
arra bátorítják a gyerekeket, hogy homoszexuális aktusokat folytassanak osztálytársaikkal.
A kisgyermekeket ajánlott könyvekben tanítják az orális szexről.
Már az utóbbi két programból is több mint egyértelmű, hogy a pornográf anyagok népszerűsítése és kereslete az
iskolákban, sőt, még az óvodákban sem véletlen, hanem a kormányok és szervezetek szándékosan támogatják őket.
A fent említett könyveket irodalmi díjak vagy más állami alapok, például az Európai Regionális Fejlesztési Alap, állami
szervek, például a Közlekedési Minisztérium, a Városfejlesztési Minisztérium és még sokan mások támogatták és támogatják.
És amikor az állami finanszírozásról beszélünk, mostanra már mindenkinek tudnia kellene, hogy a nehezen
megkeresett adóforintjainkat a gyermekeink ellen használják fel.
Összefoglalva:
Jelenleg a német törvények hat hónaptól tíz évig terjedő börtönbüntetést írnak elő, ha valaki pornográf
tartalmakkal vagy megfelelő beszéddel befolyásol egy gyermeket.
Ez a német büntető törvénykönyv 176a. szakasza szerint a "gyermekekkel való testi érintkezés
nélküli szexuális visszaélés" kategóriájába tartozik.
Az említett könyvek vagy a rendkívül tolakodó korai szexualizáció vagy az említett szexuális nevelők megdöbbentő
igényei nem éppen ilyen hatással vannak a legfiatalabbakra?
De ahelyett, hogy a bíróságon végeznék, elképzeléseiket az óvodákban és az iskolákban terjesztik tovább.
Az olyan műsorok, mint a "Vérszekta 1-3" megmagyarázzák, hogy miért nem lépnek fel a legfiatalabbak ilyen jellegű befolyásolása
ellen, sőt, miért takargatják, bagatellizálják és támogatják azt.
Ezekben a dokumentumfilmekben Lois Sasek a rituális erőszak áldozatainak tanúvallomásait vizsgálja, és
bemutatja, hogy a hataloméhes szörnyeteg elit évezredek óta ártatlan gyermekek után sóvárog.
És az ilyen "gyermekkönyvek" egy lépés a terveik megvalósítása felé!
Könyvek, amelyek a gyermekeket szexuális lényekké degradálják, és megfosztják őket minden természetes védelemtől.
Amikor tehát az iskolák, tanárok és pedagógusok, sőt a szülők is ragaszkodnak ahhoz, hogy ilyen könyveket vegyenek
fel a tanórákra vagy az iskolai könyvtárakba, fel kell tenniük a kérdést, hogy kinek a kezére játszanak.
És ha Önnek, kedves néző, nem lenne érvelési alapja, amikor az iskolavezetéssel vagy a tanárokkal beszélget:
Ha azt állítják, hogy bizonyos könyveket előírnak a tantervben, akkor idézhetik a CORRECTIV rendkívül
szorgalmas tényellenőrzőit, akik a következőket ellenőrizték:
" Az iskolák önállóan döntenek arról, hogy milyen tananyagokat használnak.
A tanárok tehát maguk dönthetik el, hogyan hajtják végre a tantervet, és nem feltétlenül
kell az engedélyezett tankönyveket használniuk."
Philipp Bender, a hesseni oktatási és kulturális minisztérium helyettes sajtószóvivője például azt írta.
"Ezenkívül az iskolák használhatnak "egyéb tankönyveket", amelyek engedélyezése nem szükséges..." - írja a CORRECTIV.
A könyv címe "Méhek és virágok a seggem!" volt.
Egy Telegram-üzenet szerint ezt a homoszexualitás témájához kellene használni az általános iskolákban.
Mindannyian választhatunk, hogy becsukjuk a szemünket, és hallgatásunkkal bűnrészessé válunk - vagy bátor emberek leszünk,
akik felállnak és nevelik az emberiséget, terjesztve ezt a programot, figyelmeztetve az iskolákat,
tanárokat, nevelőket... A gyerekek nem tudják megvédeni magukat ezekkel a szörnyetegekkel szemben.
Tegyük meg érted!