Evropska unija donosi ovaj zakon koji bolnicama nudi poticaje i u suštini kaže da će dobiti mnogo novca ako mogu
pokazati visok broj smrtnih slučajeva. Što je više (prijavljenih) smrtnih slučajeva, to dobijaju više novca.
I bolnice zapravo uzrokuju ove smrti kroz politike smrti...
Vidim mrtve ljude tamo pred svojim očima... ujutro, sva mrtva tijela u hodniku u crnim vrećama...
Vidim to upravo sada pred svojim očima... Desilo se, ludo je! Mnogi ljudi su umrli.
Zločin protiv čovječnosti je bio stvaran. Desio se ovdje i zato je sada vrijeme za istragu! Vrijeme je za
donošenje zaključaka! Vrijeme je za podizanje optužnica!
Imamo pravo zaštititi naše živote i naše društvo.
Drago nam je što danas možemo poželjeti dobrodošlicu vrlo posebnoj gošći, Mariji Vasii iz Rumunije.
Ona je advokatica i zapravo je advokatica Călina Georgescu, jednog od trenutnih predsjedničkih kandidata.
Ona je bila intenzivno uključena u razotkrivanje zločina vezanih za COVID tokom pandemije, posebno smrtonosnih
smjernica za liječenje i pripadajućih novčanih tokova.
Gospođo Vasii, hvala vam puno što ste nam se pridružili!
Hvala vam na pozivu.
Trenutno ste uključeni u niz istraga.
Koja istraga je trenutno u toku?
Možete li nam dati kratak pregled ovoga?
Pokrenuli smo prvu istragu pred Međunarodnim sudom pravde u Hagu, a drugu istragu pred javnim tužilaštvom u Beču.
To je zato što je u Beču javni tužilac zadužen za slučajeve koji uključuju glavnu osobu
umiješanu u ovu direktivu o smrtnoj kazni.
Vau. Ko je ta osoba, ako smijem pitati?
Što se tiče pandemije, vjerujemo da odgovornost leži na visokom dužnosniku koji radi u Evropskoj komisiji.
Za ovu komisiju je stvorila pravnu osnovu za dozvolu smrti u skladu s "direktivom o smrti"
i, uz ovu opravdu, također i ogromnu prevaru.
Na primjer, evropska sredstva su obezbijeđena za hitnu situaciju u skladu sa posebnim pandemijskim propisima.
Vau. Spomenuli ste Evropsku komisiju i njenu uključenost u sve ove stvari.
I želio bih vas pitati da li su, odmah na početku, čak i prije nego što je pandemija počela, bile
uključene konsultantske firme? Vi ste mi o tome rekli.
I želio bih vas pitati koju su ulogu ove konsultantske firme odigrale u pokretanju cijelog ovog pandemijskog mehanizma.
Znam da je ovo osjetljiva tema i za mene je veoma teško iznijeti ovu optužbu.
Ali imam to pravo jer imam dokaze.
To znači da ti to mogu pokazati. I predstavit ću ovaj dokaz.
Prije pandemije, tj. prije aprila 2020. godine, Evropska komisija je angažovala revizorsku kuću,
austrijsku revizorsku kuću, da pruži konsultantske usluge.
I nakon ove konsultacije Evropska komisija je izradila zakon koji je bio u suprotnosti s
evropskim zakonodavstvom koje uređuje javne nabavke.
I tvrdim da je ova kompanija, odnosno konsultantska firma, po mom mišljenju bila u ozbiljnom sukobu interesa.
Zašto? Zato što su oni napisali ovaj zakon za Evropsku komisiju.
I tokom pandemije, ova kompanija je također nudila konsultantske usluge farmaceutskim kompanijama.
Čak i u završnoj fazi pandemije, upravo je ta kompanija izradila završni izvještaj o situaciji ovih farmaceutskih kompanija.
I ovaj izvještaj navodi: "Sve je urađeno ispravno."
Nema ništa za kritikovati u načinu na koji su tokom pandemije koristili ogromne sume novca za ovu svrhu.
Međutim, prema dokazima koji su nam dostupni, situacija je zapravo bila sasvim drugačija.
Ovaj pandemijski period je farmaceutskim kompanijama prvenstveno ponudio samo prljave trikove za zarađivanje novca.
Na osnovu mojih dokaza, mogu vam reći da je to bio samo poslovni model za zarađivanje novca.
Kada kažete da ove konsultantske firme pomažu Evropskoj komisiji ili Evropskoj uniji u izradi zakonodavstva, kada
su počele sarađivati na cijelom ovom pitanju pandemije?
Kao što se može vidjeti iz dokumenata s kraja 2019. godine, koje mogu predstaviti, bili su uključeni u izradu zakona za Evropsku
komisiju i također su koristili ovaj pravni princip u svojim aktivnostima tokom pandemije. Jer su stvarali zakone. Stvarali su
pravna pravila; stvarali su pravila koja su prekinula proceduru.
I oni su također bili konsultanti za farmaceutske kompanije.
Prema zakonskim odredbama, to nije moguće jer predstavlja značajan sukob interesa.
A kada tužioci ovo ispitaju na osnovu dokaza, siguran sam da će zaključak biti onaj koji
vam govorim: naime, da ništa nije bilo legalno.
U redu. Na koji način je ovaj zakon, koji je Evropska unija potom izdala u aprilu, kršio pravila?
Ili kakvu je situaciju stvorilo?
Također ću predstaviti Službeni list EU s novim zakonom koji je donijela.
Ovaj dokument opisuje pravila za evropske zemlje prema kojima mogu suspendovati postupak isplate hitnih sredstava. (Hitna
sredstva sada se mogu dobiti ako ima mnogo smrtnih slučajeva.)
To znači da, ovisno o broju smrtnih slučajeva, kompanija može dobiti novac.
To je nevjerovatno! I ne možeš oprostiti i zaboraviti, jer je vrlo nezakonito nuditi ovu poticajnu vezu između smrti i novca.
Na osnovu mojih nalaza, mogu vam reći da ove lude pravne norme, koje su donijele Evropska komisija i pojedine zemlje kao interni
zakon, daju privid legalnosti, tj. stvorile su pravnu mogućnost sklapanja direktnog ugovora s
kompanijom, mogućnost primanja ogromne svote novca.
A govorimo o stotinama miliona eura po ugovoru, samo zato što je bolnica dan ranije prijavila mnogo smrtnih slučajeva.
Prema mojim nalazima, ljekari i medicinske sestre trebaju prijavljivati samo smrti, a ne osobe koje su
uspjele napustiti bolnicu u dobrom zdravstvenom stanju.
I zato javni tužilac sada ima vrlo, vrlo važan zadatak da istraži kako su ljekari i medicinske sestre poštovali medicinski
profesionalni kodeks ponašanja i kako su primjenjivali smjernice.
Prema mojim nalazima, ova direktiva je bila usmjerena na prouzrokovanje smrti, a ne na obnavljanje zdravlja.
Da, razgovarat ćemo o direktivi za trenutak.
Ali možda samo da sažmemo: negdje tokom 2019. godine, krajem 2019. godine, Evropska unija je angažovala konsultantsku firmu.
Oni su osmislili plan da, u suštini, potaknu bolnice da dobiju značajna sredstva ako mogu
pokazati velik broj smrtnih slučajeva, da tako kažemo.
Što je bilo više smrtnih slučajeva, to su dobivali više novca. Tako sam to razumio. Da.
A onda je Evropska komisija, Evropska unija, to pretvorila u zakon, objavila ga u aprilu 2020. godine, i sve
zemlje u Evropskoj uniji moraju, naravno, prenijeti ovaj zakon u svoje nacionalno zakonodavstvo.
I tako je uspostavljen cijeli taj sistem "pokazi mi mrtve ljude i dat ću ti novac".
Govoreći o sredstvima koja su dodijeljena, a koja, kako kažete, iznose stotine miliona: je li Evropska unija osigurala
taj novac ili odakle potiče novac koji je išao bolnicama?
Kad su rekli: "Hej, pogledaj, imam toliko mrtvih ljudi". Odakle je došao novac za bolnice? Ko je dao novac? Znaš li to?
Koliko ja znam, Odbor za proračun Europske unije je za ovo pitanje dodijelio više od četiri stotine milijardi eura.
Ali je na međunarodnom nivou postojalo i mnogo drugih izvora finansiranja.
I, naravno, moglo bi biti pozitivno ako bi društvo prikupilo ogromnu količinu novca za zaštitu života.
Ali, kao što ćete vidjeti, ako proučite dokaze, ovaj novac teče farmaceutskim kompanijama.
I za ostale nečasne pojedince uključene u ovo suđenje, ali ne i za (bolesne) ljude. Jer prema našim dokazima,
uspjeli su, na primjer, pribaviti više od dvije milijarde eura za mali grad oko bolnice u Aradu !
Mogu ti reći da je ovo bilo za oko 500 ljudi u bolnici, ali samo za troje preživjelih.
Troje od 500 ljudi je preživjelo?
Da! Dakle, možemo sve zbrojiti i vidjeti da je bilo uključeno dvije milijarde i (samo) troje ljudi je preživjelo.
Jedan od preživjelih je moj klijent, gospodin K., i vi ste primili njegovu izjavu pod zakletvom: preživio je samo zato
što je pokušao i uspio napustiti bolnicu bez dozvole liječnika.
Zato je preživio. Ali je na izmaku snaga jer su mu smjernice uništile zdravlje.
I baš kao što ja to činim, vi možete proučiti dokaze, tužilac ih može ispitati, a stručnjaci vam mogu reći da li je
ovaj novac mogao biti iskorišten na bolji način nego što jeste.
Samo da razjasnimo iznos novca koji je stigao iz Evropske unije: rekli ste 400 miliona.
Da. Mislim da mislite na milijarde. Da, milijarde – milijarde!
To je ogroman iznos novca! A samo ova bolnica dobija dvije milijarde da liječi ljude, čini se, ali — i sada ćemo razgovarati
o tome kako su ljudi bili tretirani novcem koji je dodijeljen bolnici... Rekli ste da su smjernice SZO-a za liječenje
neutemeljene i da su doprinijele smrtima. Možete li to pojasniti?
Imam dokaze. Zastupam tri porodice u ovom suđenju.
Svaka od ovih porodica izgubila je voljenu osobu zbog ovih smjernica za liječenje, a ja
sam prikupio stručnost; medicinsku stručnost.
Na raspolaganju imam stručne izvještaje. A ti izvještaji nam govore nešto o mehanizmu
koji je doveo do utvrđivanja uzroka smrti.
Vau! Dakle, kad govorimo o smjernicama za letalni tretman, šta su ljudi tamo primali?
Mislim, jesu li im davali lijekove koji su im zaista pomogli? Ili šta je tamo korišteno?
Više od ovog tretmana! Jer su ljekari i medicinske sestre zasigurno prikazivani kao naši heroji u
medijima, a možda su u mnogim slučajevima zaista bili heroji.
Ali u slučajevima mojih klijenata bila je drugačija situacija: bili su zadržani u bolnici protiv svoje volje.
U svakom slučaju, osoba je zamolila porodicu za pomoć, govoreći: "Molim vas, dođite
ovamo, jer ovo nije bolnica, ovo je kao zatvor!"
"To je komplikovano!" Ali porodice nisu razumjele ovaj apel. Rečeno im je da bi to moglo
biti zbog virusa ili možda zbog težine infekcije.
Ali smo to sada istražili. I imamo dokaze da je u bolnici bila teška situacija.
Vau! I da, ako kažete da je od 500 ljudi koji su bili liječeni na ovom odjelu za Covid u bolnici preživjelo samo troje,
koji su sada vaši klijenti, onda to pokazuje da tamo definitivno nije bilo dobrog tretmana tokom godina!
Da, također imamo interne istrage protiv troje osumnjičenih.
Također imamo građansku tužbu na sudu, koju smo dobili na sudu.
Protiv ljekara i medicinskih sestara je sada pokrenuta istraga.
Jedan od ljekara koji je sproveo pogrešan tretman napustio je Rumuniju.
Prema mojim informacijama, pokušala je pobjeći i sada je u drugoj zemlji. Ne znamo kojoj.
Ali njeno ponašanje jasno pokazuje da zna šta je čeka.
Ona zna. Ona zna da će ono što se zaista dogodilo biti u dosjeu i da će zaključci imati najgore posljedice.
Možete li nam ukratko objasniti o čemu se radilo u sudskom postupku koji ste dobili – koji je bio predmet postupka?
Bio je to slučaj koji je uključivao tretman od strane doktora u bolnici u slučaju "Serbo".
I prema dokazima – jer ovdje govorimo o dosjeu koji sadrži stotine stranica dokumenata, a ne samo o
našim osjećajima – i prema dokazima, ono što se dogodilo u bolnici zaista je bilo poput rata.
Kao u ratu gdje nema poštovanja i nema pravila, samo borba do smrti.
Jednostavno borba za osvajanje bodova u dosjeu farmaceutske kompanije i time dobivanje
direktnog ugovora u skladu s ovim ludim propisima.
Vau! Da. Spomenuli ste te lude propise i govorite o masovnoj prevari u javnim nabavkama tokom pandemije.
Šta ste tačno otkrili? Koja je bila prevara – šta se dogodilo s tim propisima?
Prema dokazima, na primjer, jedna kompanija s nepoznatim dioničarima primila je više od 10 milijardi eura!
Jedna kompanija. Jedna kompanija! I novac odlazi na Kajmanske Otoke, Kipar i Delaware, gdje
se nalazi registrovana adresa ove kompanije.
I nevjerovatno je, jer ako pogledate dokumente, nije bilo dovoljno prostora za svu medicinsku opremu koja je navodno
poslana u grad – čak i da ste cijelu ulicu napunili njome.
Vidim. Iznos naveden u ovim dokumentima je potpuno apsurd.
Nemoguće je reći, nemoguće je upravljati količinom materijala koja bi se mogla kupiti po cijeni navedenoj u dokumentima.
Stoga je odgovor jednostavan: to je bila samo laž. To znači da ništa od toga nije bilo stvarno.
Ovaj ugovor je postojao samo na papiru i na bankovnom računu, ništa više.
Dakle, novac je tekao, ali je to bila jednostavno toliko nerealno velika količina
materijala da nikada... U mnogim slučajevima, da.
... U mnogim slučajevima jednostavno nisu postojali, ili se njima nije upravljalo ili nisu isporučeni.
Da, moji stručnjaci su podijelili svoje mišljenje s nama. Ono je dostupno u pisanom
obliku i oni imaju ovlaštenje donositi zaključke.
I ovaj dokaz je sada u rukama javnog tužilaštva.
Pitam se zašto tužioci ne istražuju ovu situaciju brže, jer je u njihovom interesu, u interesu društva,
da se tačno sazna šta se dogodilo tokom ove pandemije.
Jer kad jednom znaš, možeš to provjeriti u budućnosti kako bi spriječio da se ponovo dogodi takva situacija.
I spomenuli ste još jedan slučaj koji uključuje Alliance Healthcare Romania. I da su dodijelili direktne ugovore.
Kako je to relevantno kad pogledamo ono što ste upravo objasnili?
Ne radi se samo o ovoj kompaniji. Prema našim trenutnim nalazima, bilo je oko 20 kompanija. Ne 100, već više od 20.
Dvadeset kompanija?
Jedna kompanija je primila stotine hiljada narudžbi. A kompanija koju ste spomenuli je, prema našim
informacijama, primila više od 200.000 direktnih ugovora.
I dat ću vam samo jedan primjer, ali mogu vam predstaviti detalje ovog dokaza. Jedan od ugovora
vrijedio je 500 miliona eura. Samo jedan ugovor.
Vau, to je prilično puno! Samo jedan ugovor. A kompanija ima više od 200.000 direktnih ugovora.
Pa, ili je taj novac napravio veliku razliku, ili su jednostavno dobili puno novca i nisu mnogo uradili, zar ne?
Ne znam detalje, ali imamo sve dokaze. Samo nam treba tužilac otvorenog uma da istraži sve ovo.
U redu. A kad govorite o novcu koji teče na Kajmanske Otoke i u Delaware, koja je veza između ovih nabavki ili svih tih ugovora
i novca koji završi u inozemstvu, odnosno gdje je novac završio?
Kompanija – prema našim istragama, domaća kompanija – više ne postoji jer je obustavila proizvodnju. A
sada je uočeno da osnivaju još jednu novu kompaniju.
Ova kompanija, Mediplus Exim, imala je jednog vlasnika; nepoznatog vlasnika. Prema našim službenim
informacijama, ne znamo ko je vlasnik. Međutim, on je rezident Delawarea u Sjedinjenim Američkim Državama.
I ova kompanija je dobila ogromnu, ogromnu količinu novca.
Novac koji, kao što razumijete, teče na Kajmanske otoke, na Kipar, u Delaware.
Jako bih volio znati tko stoji iza ove kompanije, jer je ona uzela lavovski dio ugovora i najviše profitirala u Rumuniji.
Vidim. Jeste li već istražili ko stoji iza nekih od ovih kompanija?
Nemam dovoljno dokaza da vam pružim bilo kakvu sigurnost.
Naravno, mogu vam ih dostaviti kako biste ih mogli istražiti u budućnosti; ovu kompaniju i ovu vezu.
Znam da je to veliko ime koje je bilo aktivno na međunarodnoj političkoj sceni tokom pandemije.
Vau! Ukratko sažeti ili dati kratak pregled, to znači:
Evropska unija donosi ovaj zakon koji nudi poticaje bolnicama i u suštini kaže da će dobiti mnogo
novca ako mogu pokazati visok broj smrtnih slučajeva.
Što je više smrti, to više novca teče. A bolnice zapravo stvaraju te smrti putem politika smrti, i novac
teče, i teče prema stranim kompanijama u stranim zemljama.
Da, tako je.
A ako je ugovor vrijedan 500 miliona, a ima ih stotine hiljada, onda dobijete mali uvid u razmjere ovih novčanih tokova. Zar to
nije novac poreznih obveznika, barem u slučaju Evropske unije?
Postavljate osjetljivo pitanje. Sigurno se stiče bolji uvid posebno proučavanjem odobrenih naloga.
Dakle, ne, vlada ne propušta ovu ogromnu svotu novca... Jer prema ovoj konsultantskoj firmi, koja je vrlo dobra u savjetovanju ove
kompanije, oni imaju zaštitu, i očigledno pravnu zaštitu, te ne moraju plaćati poreze rumunskoj državi
niti bilo kojoj drugoj zemlji u kojoj su bili aktivni.
Vau. I rekli ste da je ova konsultantska firma, ne znam da li želite spomenuti neka imena...
Imamo imena.
...ali konsultantska firma koja je u suštini ovo razradila ili pomogla Evropskoj uniji i
farmaceutskoj industriji odigrala je ključnu ulogu.
I koju je ulogu ona imala u pregledu svih ovih procedura?
Je li ih provjerila? Kakav je bio rezultat?
Imam hrabrosti reći vam da ova konsultantska firma zauzima važan položaj, da je glavni igrač u ovoj prljavoj igri stvaranja novca
i izgradnje prljave moći iza zvaničnih vlasti širom svijeta.
Kažem vam ovo jer je, u tom duhu – beskrupuloznom duhu ove konsultantske firme – sve, svaki korak, bilo
pripremljeno još prije nego što je pandemija počela.
I kad ti ovo kažem, također znam kako oni sve pokriju.
Postavili su važne ugovore, kao što su ugovori za vakcine i ugovori za velika ulaganja u medicinsku tehnologiju, prema članu
346. Evropskog ugovora. I to je pravna osnova za klasificirane informacije. Informacije vezane za vojne strategije.
To jest, ako kažu da virus potiče iz biološkog izvora, onda vas pitam: "Zašto stavljate
koronavirus na istu razinu kao biološko oružje?"
I pošto važne dokumente tretiraju kao povjerljive stvari, pokušavaju sve prikriti.
To je zato što novinari i viši tužioci nemaju pravo istražiti i saznati šta se zapravo dogodilo u
ovom kontekstu, jer nemaju pristup stvarnim podacima.
Ali ono što se sada dogodilo na međunarodnom nivou, tj. ono što se desilo s inicijativom Kisha Patela, direktora FBI-a, bilo je
otvaranje tajnih izvora informacija, i siguran sam da ćemo za kratko vrijeme vidjeti
šta se zaista dogodilo tokom ove pandemije.
A kada kažete da je vojska uključena u sve ovo, imate li neke primjere? Ili kako je Rumunija bila
uključena u cijeli ovaj pandemijski scenarij na vojnom nivou?
Da. Ne samo u Rumuniji. U svim zemljama širom svijeta, na primjer, najvažniji ugovori, mislim ugovori
za vakcine, podležu ovim tajnim pravnim odredbama.
Vojna tajna.
Da, vojna tajna. Da.
Vau. To je ludo. A kad sada pogledate cijeli proces koji ste opisali, kako biste ga saželi
vlastitim riječima da bi ga laična osoba mogla razumjeti?
Tako, tako sam sretna što ti, kao novinar, konačno nudiš svoju stručnost i pomažeš tužiocima ovim
znanjem da zaista rasvijetle ovu dramatičnu situaciju.
I s ovim novim stavom i novim osjećajem prema ljudima suočen s ovom pandemijskom situacijom, imam vrlo visoka očekivanja.
Sada je vrijeme da naša čovječanstvo o stvarima raspravlja iskreno!
Jer je to jedini način da zaštitimo život. Možemo zaštititi našu djecu, naše društvo.
Ako radije šutite, onda je sve izgubljeno! Bez vaše podrške tužilac neće imati hrabrosti ni podrške potrebne da
iznese istinite činjenice javnosti i objasni svoje zaključke.
Znam da prva istraga o pandemijskom periodu sada počinje pred Evropskim sudom pravde.
Međunarodni krivični sud u Haagu je također donio početnu presudu koja odražava stvarnost.
I oni pokušavaju provesti ovu istragu na pozitivan i konstruktivan način.
Također bih vas želio obavijestiti da Međunarodni krivični sud u Haagu ima grupu stručnjaka koji rade u Montrealu, Kanada.
Više od 1.000 stručnjaka svjedoči o trajanju pandemije i porijeklu virusa.
Siguran sam da će, na osnovu ovih dokaza, tužilac biti primoran da kaže istinu, odnosno da podigne optužnicu protiv osobe
koja je vodila ovaj rat protiv čovječnosti tokom pandemije.
Pa, to zvuči kao obećavajuće vijesti.
Koliko ja znam, i vi imate neka vlastita istrage ili slučajeve u toku u Hagu.
Da.
Možete li nam reći nešto o trenutnoj situaciji, ili šta se trenutno dešava?
Znam da su otvorili slučaj, ali nema dosjea. Nema pravog dosjea – nema prave istrage. Sada prikupljaju dokaze.
Budući da se naša molba odnosi na važnu osobu koja je uključena na visokoj razini u
evropskoj strukturi moći, nemam velika očekivanja.
Ako vi, kao novinar, započnete istragu i pronađete nove dokaze, ako o tom pitanju raspravljate, onda
bi oni mogli imati hrabrosti da istraže tu osobu.
Kada se nakupi određena količina pritiska.
U redu, da! Da, pritisak kroz zakon i zasnovan na istini. Pod ovim uslovima i s obzirom na ono što se također dogodilo u Sjedinjenim
Američkim Državama, mislim da se s tim mogu dobro nositi.
Naravno, odnosi između Sjedinjenih Američkih Država i Međunarodnog krivičnog suda u Hagu trenutno nisu naročito dobri.
Predsjednik Trump je sada javno izrazio svoje protivljenje Krivičnom sudu jer se radi o slučaju Gaza i Izrael.
Ali i dalje imam pozitivna očekivanja od ove istrage jer je u najboljem interesu čovječanstva saznati šta se dogodilo.
Što se tiče naše istrage, mislim da bi ishod mogao biti pozitivan jer iznosimo dokaze, ne samo naše
optužbe, već i mnogo dokaza i brojna stručna mišljenja.
To je zanimljivo. Dakle, trenutno sud u Haagu još uvijek razmatra slučaj, ili bolje rečeno,
slučaj je još uvijek otvoren. Istraga se nastavlja.
Još je otvoreno, da.
Da. Zanimljivo. -
Pa, možda da zaključimo, da zaokružimo stvari, postoji još jedno pitanje koje bih vam želio postaviti.
Naime, o tekućim predsjedničkim izborima u Rumuniji.
Kako se sve ovo odnosi na čitav COVID mehanizam koji je pokrenut? Možete li nam, molim vas, dati malo uvida u ovo pitanje?
Hvala vam na vašim riječima, jer ste izrazili upravo ono što se dogodilo. To je mašina.
To je mehanizam za zaštitu od prevara tokom pandemije.
A u Rumuniji, nažalost, ova mašinerija blokira izborni proces. Ali zašto? Reći ću vam zašto.
Zato što je u Rumuniji bila uključena važna politička ličnost. A iste osobe koje sada drže vlast u Rumuniji –
administrativnu vlast – blokiraju nezavisnog kandidata Călina Georgescu u ovom procesu, i to iz besmislenog razloga.
Ovo je sada drugi put da su ga isključili s izbora.
Nije važno što ga naše društvo treba i snažno ga podržava. Oni ga blokiraju.
A zašto? Zato što je Călin Georgescu izrazio svoj stav protiv prevara, protiv prljavih ljudi i
prljave politike na mnogim, službenim položajima.
I tokom tog vremena dok su ga blokirali, pojavili su se novi kandidati.
A među ovim novim kandidatima je suprug žene koja je bila u Evropskoj komisiji.
I ona je bila veza između Evropske komisije i rumunske vlade kada su ove lude propise uključili u unutrašnje
nacionalno zakonodavstvo: te apsurdne zakone koji su stvorili uslove za dobijanje novca za farmaceutske kompanije.
Nemam trenutno nikakav dokaz, ali ti kažem to na osnovu svog unutrašnjeg osjećaja – cijelo vrijeme sam
čekao i posmatrao. I mislim da će ta osoba doći na vlast uz novac iz farmaceutske industrije.
Jer sam očekivao da će pokušati dovesti na vlast osobu koja bi mogla ugušiti istragu ovog zločina, ove prevare i tih
događaja – situacije. Jer se ta osoba iznenada pojavila i sada je u poziciji da preuzme vlast u Rumuniji.
Nije važno jesu li to prljavi zakoni ili jesu li poništili izbore bez pravnog razloga.
To je naša stvarnost! To je sve od nas.
Izuzetno je važno da svojim istragama saznate istinu — ne ono što vam ja govorim, već da otkrijete istinu i razotkrijete
ovaj mehanizam koji štiti prevaru počinjenu tokom pandemije.
I dalje se nadam da ćemo se u budućnosti moći vratiti zakonitom izbornom procesu u Rumuniji.
Pa, to je zanimljivo. Trenutno, u ovom čitavom okruženju gdje pokušavaju prikriti prevaru, ili bolje rečeno,
ljudi koji su počinili ovaj zločin pokušavaju ga prikriti.
Koja bi bila vaša posljednja poruka ljudima koji gledaju ovaj intervju?
Kako svako može doprinijeti da se ovaj zločin razotkrije?
Za vas, vašu poruku i vaše istraživanje ovdje, jednostavno osjećam da želim reći 'hvala vam' na vašoj pažnji, vašem
vremenu, vašem znanju, koje koristite za dobrobit čovječanstva.
Veoma je važno raspravljati o ovome jer sada imamo dvije strane ljudi.
Jedna strana je otvorena za kršćanski put, za pozitivan pogled na život, a druga strana je otvorena
za zlo i za uništavanje zakona naše civilizacije.
Više nije samo stvar gledanja onoga što se događa kod susjeda na televiziji.
Sada je vrijeme za djelovanje. Sada je vrijeme za donošenje novih zakona i njihovu zaštitu. Jer bez ove
direktne akcije nemamo dobre izglede za budućnost.
Stvarno je ovo dramatično vrijeme za čovječanstvo, i vrijeme je da budemo prisutni, aktivni u ovoj... u ovoj stvarnosti.
Dobro rečeno – savršeno! Gospođo Vasii, ovo je do sada bilo zaista zanimljivo.
Međutim, želio sam vas pitati možete li nam dati nekoliko imena kompanija ili pojedinaca koji su uključeni u cijeli ovaj projekt.
Pa, ja predstavljam naše dokaze i dat ću vam ih. Hvala!
Nakon ovoga, naš dokaz, mogu reći ime. Vau.
Prvo ime koje je spomenuto je Johannes Hahn. On je austrijski državni službenik koji radi za
Evropsku komisiju na poziciji značajnog utjecaja.
To znači da je on predsjednik i povjerenik za budžet.
To znači da će, nakon njegovog potpisa, ovaj iznos novca ići farmaceutskim kompanijama, jer
su stvorile poticaje zbog situacije s COVID-om.
Ako je on predsjednik budžeta Europske unije, mora barem biti svjestan ovoga.
Da, i također ću vam reći ime revizijske firme koja je pod istragom, naime Ernst & Young (EY), austrijska kompanija.
Ova kompanija također ima sestrinsku kompaniju u Rumuniji. I bila je uključena u proces savjetovanja kada je
Evropska komisija izradila pravila za izmjenu pravnih odredbi koje uređuju javnu nabavku.
I ova kompanija je također bila uključena u završni izvještaj o tome kako kompanija koristi novac. Mislim da to znači da su
omogućili zakon i mehanizam za pranje novca. Također imam na umu ime kompanije, jedne od onih koje su prvobitno bile
registrovane u Delawareu u Sjedinjenim Američkim Državama.
Kao što vidite, ova kompanija u Rumuniji je primila više od deset milijardi eura za samo dvije godine tokom pandemije. Neobjašnjivo
je da je ova kompanija mogla legalno ostvariti tako ogroman profit putem ovog mehanizma, koji je započeo u
aprilu 2020. i završen nakon tri godine. To nije moguće!
I zato mislim da je sada važno da se Državno tužilaštvo tokom svojih istraga konsultuje sa stručnjacima iz različitih oblasti,
odnosno sa stručnjacima koji mogu pružiti pravna i medicinska objašnjenja u farmaceutskom sektoru, kao i o poslovnim pitanjima.
Možete tužiocima dati odgovor na sva ova čudna dešavanja koja su se dogodila tokom pandemije.
Kao advokat, imate li mrežu stručnjaka koji bi mogli pomoći javnom tužiocu da sazna sve?
Da, imam svoje stručnjake i oni nam pružaju objašnjenja. Zato imam hrabrosti da o tome raspravljam.
Izjave i stručno mišljenje sada su dostupni javnim tužiocima, ali pozivam sve kolege advokate i žrtve da se direktno
obrate Međunarodnom krivičnom sudu u Hagu, jer su na mojoj web stranici dostupni sudski obrasci za žrtve.
Tako je jednostavno; potrebno je manje od 10 minuta da unesete sve informacije. A ako se prijavljujete – ako
ste pretrpjeli štetu tokom pandemije ili možda izgubili člana porodice, molimo vas da se prijavite!
Jer ako ovo uradimo zajedno, javno tužilaštvo je obavezno otvoriti istragu i zaključiti je podizanjem optužnice.
Vau, to je dobra poenta koju iznosiš.
To znači da svako ko je pretrpio štetu može barem učestvovati u pojačavanju pritiska na pravni
sistem da se konačno pozabavi tim pitanjem, zar ne?
Da, jer nije riječ samo o onome što se dogodilo u prošlosti.
Samo na ovaj način možemo zaštititi našu sadašnjost, samo na ovaj način možemo zaštititi našu budućnost. Jer bez
ove reakcije jedna osoba – prljava osoba koja je stvorila ovaj mehanizam – može ga ponoviti.
U redu. A je li Haag, Međunarodni krivični sud, prva adresa, ili bi se trebalo obratiti i drugim sudovima i podnijeti tužbu?
Dovoljno je podnijeti zahtjev ovom sudu, jer je to međunarodni sud i ima nadležnost.
Naravno, javnom tužiocu nije tako lako pokrenuti istragu protiv evropskih zvaničnika, jer je nezamislivo da zemlja
koja je članica Evropske unije počini ovu vrstu zločina.
Ali je stvarno. Stvarno je. Nije važno da li smo u Evropskoj uniji ili u Africi. Nije važno!
Zločin protiv čovječnosti je bio stvaran. Desio se ovdje i zato je sada vrijeme za istragu! Vrijeme je za
donošenje zaključaka! Vrijeme je za podizanje optužnica!
Imamo pravo zaštititi naše živote i naše društvo.
Mi smo tako posebni. Naš Bog nas je stvorio za dobro zdravlje, za dobar život, a ne za status žrtve. To nije za ljudska bića.
To je bilo divno rečeno i zaista vam hvala što ste sve ovo otkrili kako biste pomogli ljudima da shvate
šta se dogodilo tokom ovih ludih godina pandemije.
Želite li reći nekoliko posljednjih riječi? Ili vam je to u redu?
Radije ću vam pružiti dokaze,
I ja sam tako, tako znatiželjan i veoma uzbuđen da vidim kakav ćete utisak steći kada proučite dokaze i sve
shvatite. Jer ćete shvatiti da je u stvarnosti mnogo više nego što mogu izraziti riječima.
Hvala vam puno, gospođo Vasii, što ste nam se danas pridružili i što ste odvojili vrijeme da razgovarate s nama. Hvala
vam puno što ste podijelili sav ovaj sjajan sadržaj s nama!
Hvala vam.
Sada pratite izjave svjedokinje Marian.
Čast mi je što sjedim ovdje s Marianom iz Rumunije, koji ima prilično izvanrednu priču o svojim iskustvima tokom pandemije
koronavirusa. Mariane, hvala ti što si nam se pridružio!
Zdravo! Zdravo. Želio bih početi s ovim:
Prijem ste imali u bolnicu tokom pandemije koronavirusa. Ali šta ste radili prije prijema? Kakva je vaša medicinska historija?
U redu. Prije nego što sam došla u bolnicu, možda sam imala blagu prehladu i blagu temperaturu. Nije bila jaka
prehlada. Samo prehlada koja je trajala dva ili tri dana.
Ljekar opšte prakse je rekao da bi bilo bolje uraditi COVID test. Rezultat je bio pozitivan i tada je počela cijela priča.
Kada je to bilo?
To je bilo početkom novembra 2020. U redu.
Stigla je hitna pomoć i odvela me u bolnicu.
Zašto je stigla hitna pomoć?
Da me pokupi i odveze u bolnicu, jer ljudima s COVID-om nije bilo dozvoljeno napuštati domove ili izlaziti na ulicu.
Morao si se izolovati od drugih ljudi. Bio je to period kada su mnogi ljudi u Rumuniji bili izolovani ili zarobljeni kod kuće.
Dakle, dobili ste potvrdu o pozitivnom rezultatu testa od svog redovnog ljekara i ostali ste kod kuće.
Da. I onda je neko iz bolnice došao da me odvede.
Moj doktor opće prakse je unio u neki sistem da sam imao prehladu i da su me testirali.
A dan kasnije došli su s ambulantnim vozilom da me odvedu u bolnicu na još jedan test. Da
vide imam li još nekih problema osim Covida.
U to vrijeme bilo je uobičajeno da ljudi koji su umrli imaju komorbiditete , tj. imali su druge zdravstvene probleme.
Tako je rečeno da je bilo potrebno pratiti ovo u bolnici.
Nisam imao ništa. Kada je stigla hitna pomoć, bio sam vrlo vedar, nisam imao temperaturu ni simptome Covida.
Mislim da nisam imao Covid; samo običnu prehladu.
Kad sam stigao u bolnicu, stavili su me u kontejner i ostavili tamo tri do četiri sata. Zatim mi je neko uzeo krv iz
prstiju, izmjerio mi je krvni pritisak, a nakon još dva sata neko je došao i napravio mi rendgenski snimak pluća.
Tokom tog vremena nisam imao vodu, hranu, čak ni toalet! Samo sam ostao u kontejneru.
Ali nakon još nekoliko sati, doktorica me je nazvala na telefon bez da me je lično vidjela ili uradila bilo kakve testove
ili preglede; rekla je da sam sretni dobitnik bolničkog kreveta.
A poslije su me stavili u krevet u svakodnevnoj odjeći.
Nisam imao ništa—ni simptome, ništa.
Pokušao sam im objasniti: dobro sam! Želim ići kući.
"O ne, moraš ostati najmanje tri dana, i onda ćemo vidjeti možeš li biti otpušten."
Nakon što su mi snimili rendgenski snimak pluća, doktor je rekao: "Oh, izgleda vrlo loše."
I razgovarao sam s drugim doktorom koji je rekao: "Oh, nema ništa loše s tobom — ne vidim da imaš ikakvih problema."
Ali je postojao još jedan problem. Dok sam bio tamo, bio sam primoran uzimati lijekove.
Oko 10 lijekova u jednom danu, ili možda više.
Dio ujutro, ostatak navečer.
I medicinska sestra je ostala blizu da se uvjeri da ću ih uzeti.
Koji su bili najgori lijekovi koje si morao uzimati?
Problem je što ne znam koja su to bila ta lijeka. Pitala sam: "Šta uzimam?"
Oh, to nije tvoj problem.
To je bio odgovor. Bio sam primoran da ga prihvatim.
Napravio sam pravu frku da to neću uzeti, osim ako ne mogu vidjeti što je to.
Onda je medicinska sestra došla s malim komadićem papira i nešto na njemu napisala, ali ništa o lijekovima.
Ne znam tačno šta sam uzimao.
Ali nakon tri dana pokušao sam otići kući.
Rekao sam im: "Rekli ste da mogu ići kući. Nemam ništa. Molim vas!"
"Oh, to je nemoguće — u lošem si stanju, mogao bi umrijeti!"
Imaš još jedan veliki problem... Kako se usudiš da želiš ići kući!
Do tada nisam imao problema.
Nisam imao visok krvni pritisak, nisam imao dijabetes.
Nisam imao ništa. Do tada sam bio zdrav.
I rekli su da imam dijabetes i počeli su mi davati insulin.
Rekao sam da mi je nemoguće dati insulin jer se kod prvog pojavljivanja dijabetesa započinje s drugim lijekovima.
Ne. O, ne! Ne, potrebno je početi s inzulinom!
I prisilili su me da uzimam injekcije inzulina.
U bolnici su mi davali insulin otprilike mjesec dana, i sada imam dijabetes. Da... uspjeli su.
Uspjeli ste to izazvati.
Da. I ovaj lijek mi je izazvao loše osjećanje. Nije bilo u redu.
Osjećalo se kao otrov. Osjećao sam se kao da mi tijelo biva otrovano.
Medicinska sestra ili doktor dolazio je svaki drugi dan na deset minuta ujutro, davao je lijekove i ponovo nestao.
I opet su došli noću, uvečer, na deset minuta.
Nazivali su to "izolacija" jer je to bila "crvena zona" i mogli su se zaraziti COVID-om. Nisam to razumio.
To za nas nije bio problem. Imali smo televizor, činilo se kao da smo u... gdje smještaju starije osobe.
Dom za penzionere. Da, tačno!
Ali nakon dva ili tri dana... nakon tri dana, jedan od ljudi u sobi je umro.
I ovaj čovjek mi je rekao: "Molim te, daj mi vodu! Umirem." Pokušao sam mu dati vodu.
Bio je to ogroman šok za mene. I pokušao sam ga spasiti najbolje što sam mogao... Da ga reanimiram?
Da, da oživim. Na vratima su bili dva telefonska broja za medicinske sestre i doktore.
Zvonio sam tamo iznova i iznova. Nitko nije došao. Zvonio sam opet i opet. Nitko nije došao.
Nakon što su tri čitave sata pokušavali nekoga dobiti, tim ljekara i medicinskih sestara se promijenio. I došli su u našu sobu.
Šta se dešava? Reci mi šta se dogodilo!
- "Ovaj čovjek je preminuo. Beskonačno sam pokušavao nazvati..." - "Oh, šta se desilo?" - "Preminuo je!"
Nisam siguran, ali niko nije došao barem tri sata. To ne može biti tačno!
Šta misliš kad neko umre u hitnoj službi bolnice?
"Oh, nalazimo se u ograničenom području da se oporavimo od 'crvene zone', u redu?"
A nakon što je medicinska sestra otišla, došla su dva čovjeka; dva mladića iz ambulante,
i pokušali su staviti čovjeka u crnu vreću.
Momci su bili jednako visoki kao i ja. Nisu uspjeli staviti ga u vreću.
Pokušali su to iz bolničkog kreveta i nogom ga gurali da ga tamo stave. Bilo je nezamislivo!
Onda je došao nekoliko doktora i pitalo šta se dešava.
Izvuci ga iz sobe i pokušaj ga staviti u vreću u hodniku!
I onda je umro još jedan čovjek. I opet niko nije odgovorio na telefon.
Pokušao sam otići do sestrinske stanice i samo im reći. Ali bila je zatvorena.
Vrata su bila zaključana i osoblje bolnice bilo je iza vrata.
Iza zatvorenih vrata? Zato sam vrištala i pravila buku. Nitko nije došao.
Dakle, otvorio sam vrata u ovom dijelu bolnice i bilo je 2-3 stepena hladno.
Bila je zima, pa sam se opet prehladio. I bila je to teška prehlada.
Imam groznicu i samo su mi dali Algocalmin, lijek za snižavanje temperature.
Ništa se nije dogodilo... I rekli su: "Oh, ovaj tip je mrtav."
Pripremili su mi crnu vreću i odveli me na mjesto za mrtve.
Kasnije sam saznao od medicinske sestre koju sam upoznao nakon svih tih događaja:
Tog dana su me stavili na listu mrtvih.
Proglašen sam mrtvim – preminulim u bolnici.
Zato što ste imali blagu groznicu, blagu temperaturu?
Da. Ne... Imala sam temperaturu iznad 42 stepena. U redu.
I niko nije ništa uradio! Moja supruga je nazvala nekoliko ljudi tamo i rekla:
Da bi se Marijanova temperatura snizila, potrebno mu je dati malo vode, hladne vode, da bi... Da ga ohladi...
I jedan mi je čovjek dao nešto... Krpe?
Da, stavili su mi ih. A onda su me odveli na odjel AT
U ovoj bolnici, koja je nova bolnica u Rumuniji i ima mnogo novca, nije moguće direktno preći iz ovog odjela, odjela za pulmologiju,
odnosno odjela za pluća, na odjel za AT unutar klinike.
Moraš izaći van da bi stigao tamo.
I imao sam listove sa sobom... ...hladna voda...
... u Lakenu! Bila sam mokra! I kad sam iznijela krevet van... Na točkovima?
Da, na kolicima, tačno, u bolničkom dvorištu. I tamo sam se potpuno oporavio! U redu.
Kad sam stigla u ATankam, bila sam u normalnom stanju. Ali bila sam vezana... Vezana za krevet?
Vežana rukama i nogama. Ali sada u Starom zavjetu...
Izvinite što prekidam, ali ta dvojica muškaraca koje ste opisali i koji su umrli, jesu li
bili na ventilatorima? Jesu li primali kisik?
Ne. Ne, ne! Ne, nisu imali ništa. Ne.
Ne znam tačno šta im se desilo.
Ali mislim da su imali još jedan problem – ili problem s lijekom koji su dobili, a koji nije bio kompatibilan sa životom.
I tako su umrli u bolnici nakon što su tamo primljeni.
Nisu izgledali bolesno kad su stigli.
Ne, ne znam tačno koji je bio problem, jer su ti ljudi stavljeni u crne vreće, položeni u grob i to je bilo to.
I u odjelu za avijaciju postojao je protokol.
A ovaj protokol je navodio da vam moraju dati lijekove, određene supstance.
Jer nakon 30 minuta sam bio nesvjestan... bio sam nesvjestan... nemam pojma.
I opet sam se probudio nakon tri dana. Čak ni ne znam sa sigurnošću jesu li to bila tri dana.
Ali kad sam pokušao da se pomaknem, otkrio sam da je ova ruka bila potpuno crna. A isto su bile i moje noge.
Jer sam bio tako čvrsto vezan za krevet. I spavao sam na ovoj strani, na lijevoj strani.
Pokušao sam ostati na lijevoj strani. I ta ruka je bila potpuno crna.
Niko nije primijetio, za njih to nije bio problem.
I probudio sam se s nekoliko infuzija u rukama. Da.
I nakon tog dana, nekoliko doktora je ušlo—ja sam inženjerka, i postoji šala o inženjerima da imaju isti pun ljubavi pogled kao
psi—i kad su me vidjeli i pogled na mom licu, doktori su rekli:
"Oh, oslobodi ga. Možeš vidjeti da je on dobar čovjek koji neće praviti nikakve probleme."
Nakon toga sam pokušao vratiti osjećaj u rukama i nogama, ali je to bilo vrlo, vrlo sporo, samo malo.
Problem u AT-u bio je ovaj protokol, jer je došlo mnogo ljudi, pacijenata.
Razgovarao sam s njima: šao sam se s njima i razgovarao baš kao što sada razgovaram s tobom.
I činilo se da je sve u redu.
Žena je jela banane i pravila šale.
I kad su doktori stigli, dali su joj nekoliko injekcija i stavili je na infuziju, i ona je izgubila svijest.
U redu. Da li je ona samo zaspala na duže vrijeme?
Do večeri je bila mrtva. To je surovo.
Da. Ovaj protokol je razlog za to.
Medicinsko osoblje je reklo da je protokol neophodan, moramo ga provesti.
I to je razlog zašto su ljudi umrli.
Ne znam tačno kako se to dogodilo.
Ali sam vidio mnogo ljudi koji su došli i izgledali zdravo.
I nakon što je protokol primijenjen, izgledali su loše i osjećali su se loše.
A neki... većina ljudi... su zapravo svi umrli.
Koliko ljudi si vidjela da umru? Ne znam tačno.
Nakon tih dvije sedmice, kad god bih vidio novu osobu, rekao bih u sebi: to je još jedna mrtva osoba.
Napravio sam šalu jer su mogli hodati. To je "The Walking Dead" .
I nakon nekog vremena sam shvatio: ja sam mrtva osoba.
Ali nisam mogao ustati i prošetati jer sam na toj ruci imao infuziju.
Na drugom je bio priključen monitor krvnog pritiska i monitor saturacije kisika. Kisik.
Imala sam kateter za mokraću. Oh.
I to je nevjerovatno. Jer su umetnuli samo kratku cijev da ispumpaju svu mokraću.
Ali ove vrećice, male vrećice, nisu dosezale do poda. Visjele su u zraku.
Vješanje? Vješanje, tačno. Pričvršćeno u meni i vješanje...
To je moralo biti vrlo bolno.
Da. Morala si ostati ležeći na boku.
Jer kad je vreća bila puna urina, niko nije došao da je promijeni.
Ovdje, s druge strane, imao sam infuziju i tamo je bila vreća za urin.
Pakao. Da. To je bilo to. To je bilo to!
Kad kažete AT, je li to bio poseban odjel za COVID? Ili... Da. Samo za COVID.
Samo za COVID. Jesu li tamo bili samo pacijenti s COVID-om? Samo za pacijente s COVID-om.
Da, zvalo se 'crvena zona'. Crvena zona.
Smiješna stvar je da su mnogi ljudi platili puno novca da dođu u ovu bolnicu, da budu u ovoj bolnici, jer im je
neko rekao... ...to je dobra bolnica. Da, da je to bila jedina bolnica koja ih je mogla spasiti.
Ali to nije bilo istina, jer su tamo umrli.
U redu, pa ako je to bio odjel posvećen COVID-u, kako su se ljudi liječili?
Mislim, čuli smo kako si tretiran, ali je li bilo i ljudi s maskom za kisik i slično?
Da, mnogi su ljudi nosili jednostavnu masku ili masku koja je prekrivala cijelo lice.
To je bio problem jer kisik nije pravilno prolazio. Pokazao sam to doktorima.
Kada sam nosio masku za kisik, zasićenje kisikom u krvi bilo mi je niže nego bez maske.
A kad su ljudima stavljene maske koje prekrivaju cijelo lice, pokušali su se osloboditi. To
je bio razlog zašto su bili vezani za krevete.
Jeste li bili jednostavno vezani? Vezani, da. Svi su bili vezani.
A za mene je postojao još jedan problem:
Dali su mi insulin, i nisam siguran, ali mislim da su mi dali glukozu, šećer. Bilo je ludo!
Tretiran sam zbog COVID-a dvije sedmice, nakon čega mi više nisu davali nikakve lijekove.
Protokol je završen nakon dvije sedmice. U redu.
Jer COVID infekcija traje samo dvije sedmice i nakon dvije sedmice se smatraš zdravim.
I nakon dvije sedmice u bolnici trebalo mi je još tri dana; morao sam ostati jer je
doktor pokušavao izmamiti novac od moje majke.
On je razgovarao s mojom majkom. U redu. On je razgovarao s mojom majkom: "Oh, Marian je dobro, ali je
potrebno više lijekova i molim vas dođite na konsultaciju."
Ova osoba je željela da mu moja majka da novac.
Željela bih dodati nešto: ova bolnica je bila blizu groblja, a moj krevet je bio... Pokraj prozora? Da.
I kad sam pogledao kroz prozor, vidio sam ljude kako kopaju grobove za nove mrtve... Zaista?
Da. Da. Bilo je veoma zastrašujuće.
I noću, tokom noći, mnogi ljudi su umrli jer niko nije došao...
Ljekari i medicinske sestre su imali veliku zabavu.
I niko nije došao da provjeri pacijente.
Koliko je ljudi bilo u tvojoj sobi? Tri ili četiri.
Jeste li svi morali nositi maske? Ne, obično ne.
Samo se jedna osoba posvađala sa mnom kad nisam nosio ovu masku...
Zato što je rekla da mogu prenijeti COVID.
Nosokomijalne infekcije se javljaju u svim bolnicama. To su vrlo opasne bakterije koje neki ljudi dobiju u bolnicama.
Da, otporni klice koji se razvijaju u bolnicama.
I uhvatila sam jednog, ne samo ja, nego svi.
Jedan od simptoma je da se popišaš u hlače.
I to je također poznato kao miris smrti. Zato medicinska sestra dolazi i otvara prozor.
A taj otvoreni prozor bio je udaljen samo metar od mog kreveta. Bio sam samo lagano pokriven nečim...
Sa listom? Bila je zima.
Da. Bila je jedna... Da, bila je zima.
Napolju je bilo snijega, i ležao sam tamo otprilike dvije sedmice s otvorenim prozorom. O, moj Bože!
Bilo je užasno vidjeti mrtve ljude tamo i podnositi hladnoću.
Kad sam izašao, imao sam sreće što je doktor koji me je liječio bio na odmoru ili tako nešto.
I tako su me prebacili nazad na odjel za manje ozbiljne bolesti. Da.
Da. Bilo je dvije vrste doktora: loši doktori i dobri doktori.
Jedan od dobrih doktora mi je dao otpusne papire. Jedini problem je bio što sam imao otporni mikroorganizam.
Pošto sam, prema protokolu, prestao uzimati svu svoju medicinu, imao sam problema s urinom.
Ako si želio otići, morao si ostati još jedan dan da vide jesi li u redu bez da uzmeš išta.
Razvio sam visoku temperaturu i počeo krvariti iz svakog otvora. Iz svakog pora...
Zaista. Od svugdje. Pokušala sam to sakriti.
I doktor mi je pomogao. Nije me pregledao — nije mi izmjerio temperaturu, nije ništa provjerio.
On te je samo pustio? Da bih mogla trčati... otići... pobjeći. Upravo tako: pobjeći.
Otišao sam iz bolnice krvareći i s visokom temperaturom.
Ali kod kuće je trebalo otprilike mjesec dana da se oporavim uz pomoć antibiotika...
Jedan mjesec? Da, da se oporavim od bolnice...
Jedini problem su mi i dalje ruke; nemam osjećaja u tri prsta, a od mjesta gdje su me vezali više ne osjećam noge.
Ali pokušavam... preživjeti.
Još ih ne osjećaš? Ne. Kad podignem ovu čašu... Desnoruka sam. Obično osjećam samo s dva prsta.
Kad se oslanjam na ostale prste, ponekad ispustim čašu.
Imam ovaj problem. Dakle, pokušavam voziti lijevom rukom.
Sve radim lijevom rukom. Najteže je ići u toalet ili pokušati raditi desnom rukom.
Gotovo je nemoguće, ali je neophodno. Sada sam ljevak.
Bože moj! Podižem sve teške tegove ili bilo šta slično lijevom rukom.
Kad pokušam pisati, pišem kao malo dijete.
To izgleda prilično dobro! Da, pokušavam pročitati vlastiti rukopis. Ali u većini
slučajeva ne mogu prepoznati šta sam napisala!
Koliko si godina imao kad se to dogodilo?
49. 49. Koliko su godina imali pacijenti na ovom COVID odjelu?
Da li su to bili mladi ljudi, stariji ljudi ili uglavnom stariji ljudi s komorbiditetima ?
Ne, sve dobne skupine.
Neki su bili stari 30 ili čak 70 godina, ali vrlo, vrlo malo ih je bilo starijih.
Mnogi su bili stari oko 40 ili 50 godina.
Dakle, kažete da ste bili jedan od rijetkih koji su zaista preživjeli ovo COVID odjeljenje.
Da, 500 ljudi je umrlo tokom tog vremena.
500 ljudi. Da budemo precizni, 497 ljudi je umrlo, a samo troje je pobjeglo iz AT.
Dakle, i mlađi od tebe su umrli?
Da, naravno. Mnogi ljudi svih uzrasta su umrli.
Još jedna žena koju poznajem također je pobjegla. Za nju je bilo isto jer je krupna žena.
Zato što su svima davali istu dozu... Istu dozu za sve?
Baš tako. Za sve! Nije bilo važno da li si težio 70 ili 130 kilograma.
Mislim da sam zato pobjegao.
Imao sam sreće s prijateljima, s suprugom. Svi su zvali.
I tokom noći je došao doktor i šapnuo mi: "Učinit ću ti nešto dobro."
Bio je to dobar doktor. Postojala su dva tipa doktora.
Došao je još jedan doktor – želim to napomenuti – i dao mi je remdesivir .
Onda se pojavio još jedan i pitao sam ga: "Šta ima u ovoj infuziji?"
Ne mogu reći... ali vidjet ćeš, usrećiće te!
A poslije sam se osjećao kao da lebdim!
Bilo je lijepo. U redu.
Ali nakon ovog boravka u bolnici, nisam sigurna je li to uzrokovano lijekovima ili remdesivirom, razvila sam još
jedan ozbiljan problem s krvnim pritiskom i dijabetesom.
Imam velike fluktuacije; jednog dana mi je nivo šećera u krvi 550, a sljedećeg dana 70 .
Dakle, zapravo ste iz toga izašli oštećeni i još uvijek patite od štete koju je prouzročio ovaj protokol.
Da, i bilo je veoma zastrašujuće kad mi se koža počela ljuštiti.
Sva moja koža... na rukama, na grudima, na kosi... Imam rupe u svojoj... U tvojoj
koži. Mogla bih iščupati čitave pramenove kose.
Dijelovi mojih zuba su se slomili. Svi moji zubi su popravljeni, kao i moja kosa.
O, Bože moj! Jela sam hljeb i neki od mojih zuba su se olabavili.
Bilo je jezivo; vrlo jezivo! Sve zbog ovih smjernica za liječenje.
Sve nakon što ste bili tretirani u skladu s ovim smjernicama.
Da, da, da. Rekla sam to na početku.
Bio sam zdrav čovjek kad sam tamo ušao, a izašao sam s mnogo zdravstvenih problema.
I tokom tog vremena posjetio sam mnoge doktore.
Da bismo razumjeli šta se dogodilo. Koji je put do (ponovnog) povrata zdravlja.
Ali kada sam rekao doktorima da su se simptomi pojavili nakon uzimanja lijeka za COVID, svi su rekli:
"Oh, ne mogu ti reći šta se tamo dogodilo" ili "Ne mogu ti dati nikakve preporuke o tome."
Ili mi daju lijek, poput morfija.
Ili uzmem nekoliko... Ne znam mnogo o neurologiji, ali nakon što sam popio ove pilule, vidio sam duge u glavi, u svojoj kući!
To je bilo vrlo lijepo, ali 30 minuta kasnije sam morao odvesti kćerku u vrtić.
I nemoguće je voziti kad vidiš duge!
U redu, to je istina. Dakle, nije ni čudo da je 500 ljudi umrlo od toga ako si preživio.
Da, da! Imala sam loša iskustva s ovim doktorima.
Nitko ti ne želi reći šta se dogodilo, šta ti se dogodilo.
Negativan primjer: otišao sam na pregled, ultrazvučni sken zbog završetaka živaca.
Jer ne mogu osjetiti ovu ruku. Ne mogu osjetiti noge.
Priključili su me na mašinu i pokušali koristiti struju i određenu frekvenciju da... Provjerim da li imam reflekse?
S određenom frekvencijom. Pojačavali su je sve više i više i ništa se nije dogodilo.
Onda su rekli: "Oh, mašina je pokvarena."
Rekao sam: "Možemo to provjeriti, možemo to testirati." Stavio sam ga na drugu ruku i... Je li ispravno otkucavao?
Da! Nisam uspjela. Dala sam mu... ...šamar u lice!
Da! Ali nakon što je konsultacija završila, rekla sam: "U redu, u redu, to se dogodilo... nije važno."
Samo mi reci šta trebam uraditi da se osjećam bolje. Zato sam došao.
A ovaj doktor je bio univerzitetski profesor i radio je na "crvenom Covid odjelu"...
U redu... Rekao je: "Ne znam sigurno, ali mislim da su ti živci iscrpljeni, kao kod
starijih ljudi u osamdesetim... možda devedesetim!"
Šta uraditi sa devedesetogodišnjim muškarcem? Ići kući da umre.
Je li ti to rekao? Da, da!
U ovim dijelovima mog tijela sam u stanju devedesetogodišnjaka, da.
Pa, da malo zaokružimo, rekli ste mi u našem prethodnom razgovoru da ste sve to doživjeli.
Oni su odatle pobjegli i razgovarali o tome.
Zabilježili su to da upozore druge ljude i da dokumentuju zločin koji je počinjen.
Zapravo ih zbog toga gone.
Mislim da si izgubio dva posla, zar ne? Da, da.
Samo zato što ste podijelili svoju priču. Kako to objašnjavate?
Ljudi se boje. To je jedan problem.
Još jedan problem je što su ljudi pod kontrolom... Ne znam tačno od koga.
Upravo tako... Tako se osjeća, zar ne? Čini se kao da postoji neka moćna kontrola koja ne želi da ovo čujemo.
Da, da. Ljekari se boje. Ljudi se boje.
I mnogi ljudi to ne vjeruju. "Oh, to se zapravo nije dogodilo!"
"To nije moguće!" Ne vjeruju mi kad kažem da imam ovaj problem.
Moji rođaci ili prijatelji kažu: "Oh, šališ se."
Jer kad pokušam o tome ozbiljno govoriti, počnem plakati.
Vidim mrtve ljude tamo pred očima... ujutro, sva mrtva tijela u hodniku u crnim vrećama...
Upravo sada to vidim pred svojim očima... Desilo se, ludo je! Mnogi ljudi su umrli.
Nisam mogao ništa učiniti... samo gledati.
To je vrlo, vrlo uznemirujuće! Nažalost. Vrlo je, vrlo loše što im nisam mogao pomoći.
Nisam mogao ništa učiniti da pomognem...
Nije umro samo jedan čovjek. Umro je mnogo ljudi.
I upravo zato sam došao ovdje, uprkos posljedicama koje bi to moglo imati.
Možda ću opet morati početi novi posao ili tako nešto.
Ali najviše brinem za svoju porodicu, jer bi i oni bili pogođeni ovim.
Ali ljudi koji su umrli, mrtvi, zaslužuju... ...imati glas. Upravo tako. Da se istina kaže.
Da se istina ispriča. Jer sam bio tamo i možda sam posljednji koji zna;
ko može doći ovdje da svjedoči o tome. Nitko drugi ne može. Jer su preminuli...
Hvala što si došla! Hvala što si došla, Marian.
Hvala vam što ste to podijelili s nama. To je vrlo, vrlo dirljivo svjedočanstvo.
I to pokazuje koliko je zločin bio velik. Drago nam je što ste došli.
Mogu pričati o ovom periodu dva puna dana, i možda još dva.
Ali mislim... to je dovoljno za danas. Hvala vam što ste to podijelili s nama.
Bio je to prilično dobar pregled. Nadam se da će ljudi čuti poruku koju ste poslali.
Vi ste glas stotina ljudi koji su ubijeni, likvidirani u ovim bolnicama po ovim smjernicama za liječenje . I za ljude...
Hiljade u Rumuniji. Da, hiljade.
Hvala vam što ste ovo podijelili s nama.
Sada pratite izjave svjedoka Adriane i Marian.
Velika je čast biti ovdje s Adrianom i Marianom iz Rumunije.
Oboje su neposredni svjedoci užasnih stvari koje su se dogodile tokom mjera u vezi s COVID-om u Rumuniji.
Biste li nam ljubazno dali uvid u to šta se desilo s milijardama eura koje su potrošene tokom mjera za COVID?
Da. Mogu reći samo jedno: moja majka je ubijena zbog novca.
Siguran sam u to. Kad je bila u bolnici, ne znam je li imala COVID ili ne, nije bila testirana.
Kad je umrla i kad sam vidio lijekove koje su dali mojoj majci, bio sam šokiran.
I moja porodica također. Šta vam je dato?
Dobili su 44 supstance. Vau. 44. Uglavnom antivirusni agensi.
Norvir, Darunavir, Remdesivir. Ali ne znaju da li su imali COVID ili ne jer se nisu testirali.
U bolnici je mojoj majci 8. decembra dat pogrešan test.
Preminula je 16. decembra 2020.
Ali je umrla zato što je željela doći kući, a oni joj nisu dozvolili da se vrati kući.
Nije bila u bolnici cijelo vrijeme. Bila je u bolnici 17 dana.
Nije imala temperaturu, mogla je normalno disati, mislimo da je to bio neki napad panike jer puno gleda televiziju.
Gledala je televiziju i sve medije, i mislim da je bila uplašena i u panici. Ne mislim da je zbog toga trebalo ići u bolnicu.
Moja majka je bila nastavnica matematike pedeset godina i bila je vrlo zdrava osoba, i
mentalno i fizički bila je u odličnoj formi.
U bolnici su mojoj majci dali lijekove. Dali su joj diazepam, fenobarbital, Xanax i neuroleptik haloperidol.
Svaki dan u 10 ujutro i 10 navečer davali su joj ga u koktelu.
30 Haloperidol, diazepam, fenobarbital ili Xanax.
Ali ovo je bilo o COVID-u, kada ne možete disati. Zašto su joj dali sedativ?
Dakle, tvoja mama je bila u formi, bila je zdrava, otišla je u bolnicu, a 17 dana kasnije je umrla?
Da. Ubili su je zato što je željela doći kući.
Njena saturacija kisikom bila je 92%. Njen krvni pritisak bio je dobar.
Njen puls je bio dobar. I uspjela je ustati iz kreveta.
I ona je rekla: Ne želim nikakve lijekove, ne želim ništa, samo želim ići kući.
Ljekar je rekao: "Hajde da je intubiramo." I intubirali su je fentanylom i midazolamom, dali su joj
Listanon za intubaciju, i za dvije minute je bila mrtva.
I onda ste to istražili, da, i saznali sve ove informacije.
Kako si to saznao? Izvršeno je ekshumiranje.
Tri godine nakon što je umrla. Tužilac je rekao, u redu...
Dakle, obavljena je obdukcija? Da, kako bi se utvrdili toksikološki nalazi.
Kad sam vidio sve lijekove koje su dali mojoj majci na papiru, stalno sam se pitao: zašto?
Jer je moja majka bila dobro, bila je zdrava i stara.
I imamo dokaz, jer su u bolnici obavili neke pretrage na mojoj majci.
Sve je bilo u redu prvog dana. Nije imala ništa. Apsolutno ništa.
I onda su rekli da moja majka ne može disati. U redu. Ona ne može disati.
Ali su joj dali Xanax. Zašto? Diazepam. Za šta?
Dali su joj midazolam. Fenobarbital. Toliko sedativa za šta?
Moja majka me je svakog dana zvala.
I ona je stalno tražila od mene: Odvedi me kući, odvedi me kući, molim te, odvedi me odavde kući.
Niko se ne brine o nama. Samo nam daju lijekove, a nakon toga smo ovdje sami.
Zatvaraju vrata u bolnici i dolaze samo da mi daju lijekove.
Nazvao sam doktora i rekao mu da želim odvesti majku sa sobom ili je premjestiti u drugu bolnicu, jer
je rekla da ono što se događa u bolnici nije dobro.
I nisu mi vratili majku.
Oh, znači nije ti bilo dozvoljeno da je pokupiš?
Ne, stalno su govorili da je bila pozitivna, da je bila pozitivna.
I rekao sam im da želim vidjeti test, gdje je test?
Nisu mi pokazali Covid test. A nakon što je umrla, nismo smjeli da je vidimo.
Stavili su je u crnu vreću za leš, u dvije vreće: prva je bila bijela, a druga crna.
Vidjeli smo to tokom ekshumacije, a ona je nosila samo pelene.
Zato što su je stavili u crnu torbu s pelenama i nisu je oprali, imala je krv na licu.
Nisu nam dozvolili da identifikujemo moju majku.
Tri godine nismo znali da li je to moja majka ili ne, jer su govorili da ako pokažete
tijelo, ako otvorite vreću ( Kovid će iskočiti...)
Ne, ne. - Ali su rekli da će nas policija uhapsiti jer je to krivično djelo. Ali
nisam mogao vidjeti je li moja majka bila tamo.
Nisu željeli da je vidim nakon što je umrla.
I dok smo kod ove kriminalne priče, da joj je dato sve to droge: rekli ste mi da je širom
Rumunije postojao veliki posao. Kakav je to posao bio?
U Aradu, u bolnici Arad, bilo je dvije milijarde eura.
Dvije milijarde u jednoj bolnici. Koliko u cijeloj zemlji?
Oko 350 milijardi u Rumuniji. Vau!
Da, imamo dokaze za to. Bolnice su obavile kupovine . C-cap je naziv web stranice na
kojoj bolnice kupuju medicinske potrepštine.
Dakle, provjerili ste koliko su zaradili tokom tog perioda. Medicinska sestra mi je rekla da je u ovoj
bolnici, na ovom odjelu, bilo 12 kreveta i da je rekla da je moja majka bila zaražena.
U redu, imala je infekciju? Da.
Ili su ti rekli da je imala infekciju? Ne, nisu to rekli. Vidjela sam to kasnije crno na bijelom na papiru i pitala se: zašto?
Ah, dobila je infekciju u bolnici. Da. Zašto? Zato što je moja majka nosila istu masku kao druga pacijentkinja.
Dijelili ste masku. Da.
Skinuli su maske sa preminulih i dali ih ostalim pacijentima.
Dakle, zapravo ste potrošili dvije milijarde, ali ste ipak podijelili maske?
Da. I nisu imali nikakvu osnovnu opremu za čišćenje rana. Čak nisu imali ni medicinski alkohol za dezinfekciju.
To zvuči kao da želite pustiti ljude da umru.
Da, jer kad sam vidjela da u tom dijelu bolnice nemaju maske, pitala sam se zašto. Potrošili su toliko novca.
Otišao sam u C-Cap u najboljem mogućem trenutku, i ono što sam tamo vidio šokiralo me je.
Gdje je maska? Oni kupuju mnogo. Potrošili su milijarde.
Potrošene su milijarde, ali ti materijali i zalihe zapravo nisu stigli do bolnica.
Samo midazolam i fentanil.
Vjerujem da većina lijekova koji se koriste u mnogim tretmanima potječe iz skladišta velikih farmaceutskih kompanija.
I bio je to dobar trenutak da ih proda i učini da nestanu za pacijente.
Zato što su ovi pacijenti umrli, a u Rumuniji nije moguće obaviti obdukcije kako bi se saznalo od čega su umrli.
Dakle, možete tim pacijentima dati mnogo lijekova i tretmana, a da niko ne može dokazati da se
to zaista dogodilo, jer se to ne može provjeriti.
Bio je to mehanizam za trošenje novca, i niko to ne može dokazati.
Dakle, tih 350 milijardi očito nisu ništa pomogle pacijentima. Kuda je nestala ta novac?
Kažem da je očigledno da je to bilo kriminalno jer su stalno provodili iste tretmane,
davali iste lijekove, a ljudi su umirali.
U redu, umre jedna osoba, umru dvije osobe, ako ljudi i dalje umiru nakon sedam dana, nešto se mora promijeniti.
Da, to treba promijeniti... Tačno! Vidite, ovi lijekovi nisu dobri za liječenje COVID-a, nisu dobri za ljude.
Ali su nastavili neometano i primijenili još više. I to je bilo nešto vrlo, vrlo zastrašujuće.
Bio sam tamo i vidio sam ljude kako umiru za otprilike pola dana jer je krevet morao biti oslobođen da bi se primio drugi pacijent
i dala mu se medicinska terapija. Tako je trajalo i trajalo.
Da ubije sljedećeg. Upravo tako, bila je to mašina za ubijanje ljudi i davanje droga njima.
Da, i pacijenti su platili da dobiju krevet u bolnici.
Da, to je još jedna stvar: govorilo se da je posjeta bolnici Arad Gradiste jedina prilika da se ostane živ, i
mnogi su platili da odu tamo ne znajući da je to "klavnica".
Ljudi su plaćali da odu tamo! A nakon nekoliko dana, možda 3, ili najviše 5, umrli su.
Neki su se više borili nego drugi, ali su umrli.
Nisu napravili nikakvo istraživanje ni analizu. Samo uobičajeno, ništa. Ali su joj uvijek davali lijekove, uvijek lijekove.
Stavili su masku na lice.
Ali problem nije bio u tome što nije dobro radilo. Problem je bio u tome što osoblje bolnice nije znalo kako njime upravljati.
A u mnogim slučajevima koje sam primijetio, stavili su masku na pacijenta, a potom pacijent više nije mogao
disati, pa su ga ugušili tom maskom ili ovim novim uređajem.
I zato što nisu željeli držati masku na licu, dobili su lijekove.
Koliko je ljudi umrlo u Rumuniji tokom ovog perioda? Samo u jednom odjelu ovog mjeseca
umrlo je oko petsto ljudi. Ali u Rumuniji...
Samo u ovoj bolnici, na jednom odjelu bolnice, 500 ljudi? Da. Samo troje je pobjeglo. Ja sam jedna od
njih! I širom Rumunije, 68.000 ljudi je umrlo od Covida.
Ne znam tačno šta se tamo dogodilo i kakve su lijekove ili tretmane ljudi primali.
Tokom pandemije u ovom bolničkom odjelu u Aradu umrlo je 1.860 ljudi. Ne, bilo je tri
odjela. A samo u ovom odjelu umrlo je 700 ljudi.
Samo na ovom odjelu sa 12 kreveta. Vau, 700 ljudi. U kojem periodu? 2020–2023
Mnogi ljudi su umrli tokom ovog perioda u novembru i decembru 2020. Prije 2021. godine, samo dva mjeseca.
Maska, kisikova maska, bila je loša. Moja majka me je svakog dana zvala i govorila mi da ne
može disati s maskom. To mi ne ide u prilog.
Mogu bolje disati bez maske. Zašto mi je stavljaju?
Pokazala sam doktoru da je saturacija kisikom bila lošija s maskom za kisik nego bez nje.
Bez maske sam imao oko 95 do 97, s maskom, tj. s kisiknom maskom, moj nivo kisika je pao na 91.
Sa maskom za kisik, zar ne?!
Da, to NIJE bio kisik. Ne znam šta je to bilo. Ali taj kisik je ubio ljude. Mislim to ozbiljno.
Čovjek je ležao pored mene. Ne znam tačno koliko je imao godina. Mogao se pomjerati i bio je vezan, ruke i noge mu bile vezane.
Je li bio vezan za krevet?... Da, i nakon tri dana neke medicinske sestre su došle da vide šta mu se dogodilo.
I jedan od njih je skinuo masku s njegovog lica. Bila je to velika maska koja je prekrivala cijelo njegovo lice (CPAP).
Ova maska mu je prekrivala nos i bradu. Bilo je strašno vidjeti čovjeka koji je izgledao kao kostur.
Vidjela si mu kost nosa, a čovjek je cijelo vrijeme vrištao! Ne možeš zamisliti kako je to tamo zvučalo, i
nitko nije došao da ga provjeri (nema osoblja), nitko!
Želio bih dodati nešto: kad bi neko umro, svi su bili sretni. Medicinsko osoblje je bilo sretno.
Mislim da su dobili novac jer su bili sretni: Jeej, još je netko umro, da!
Ko mislite da je ovo želio na višem nivou? Jer se, očigledno, ovo događalo širom Rumunije, zar ne?
To je protokol OMS-a . To je protokol. Protokol je poštovan i zato su ljudi umrli, jer je naša zemlja poštovala protokol.
I još jedan nalog je došao od vojnog generala, jer smo bili u "stanju hitnosti".
Svi su znali da nije bilo potrebno ništa reći protiv toga, jer je to bila naredba s najvišeg mjesta i od vlade.
Da, od vlade, Da biste zadržali licencu za bavljenje medicinom, morali ste precizno slijediti i primjenjivati protokol.
Odakle je došao sav taj novac, zašto je na papiru bilo toliko novca?
Novac koji su dobili bio je dvostruko ili trostruko veći od potrebnog iznosa. Jer ako pretražite na
Googleu, na primjer, ako želim kupiti CT skener...
Na primjer, krevet je na fakturi mogao biti naveden kao £6,000, ali je stvarni krevet koštao
samo £1,000. Dakle, otprilike se tako dogodilo.
Dakle, u knjigama...
Svi dobavljači, svi dobavljači, svi su to radili, svi dobavljači kreveta (na primjer), bilo je to vrijeme kada si mogao
zaraditi puno – brzo se obogatiti ako si radio u ovom sektoru.
Tokom pandemije, primijetila sam u Aradu da su se u roku od dva mjeseca apoteke pojavljivale kao korov: Dr. Max Pharmacy.
Apoteka Dr. Max otvorila se na svakoj ulici u Aradu, svugdje! Pitao sam se: odakle je u
samo dva mjeseca došlo toliko apoteka i Dr. Max?
Kao gljive poslije kiše... toliko se apoteka odjednom pojavilo.
Da. Ali smatram da je to zaista zanimljivo – i želio bih malo dublje istražiti ono što ste rekli:
Novac koji je bio naveden kao cijena za krevet, odnosno šest puta više nego što je zapravo bilo potrebno, bio je
naveden, a onda čak ni nema novog kreveta. To zvuči kao...
Bila sam u bolnici kad je netko iz vladinog odjela došao pogledati nove krevete koji su
kupljeni, i ležala sam u jednom od tih novih kreveta.
Ovaj novi krevet je bio napravljen od plastike. Trebao je biti krevet koji bi pomogao
pacijentima da mijenjaju položaj i kreću se...
Poseban krevet. .. Da, jer ako pacijenti duže ostanu u krevetu, to može dovesti do upale pluća. Tijelo mora da se kreće.
Upravo tako. Ali ovi kreveti se nisu pomjerali! Ostaju nepomični, bez pomicanja. Kreveti jednostavno ostaju u donjem
položaju, u nepomičnom položaju. To je bilo veoma, veoma loše.
I kad je čovjek iz ministarstva došao, rekao sam: "Molim vas, zamijenite mi ovaj krevet. Ne mogu ostati u ovom krevetu."
I čuo sam: "Ovaj krevet je koštao 6.000 eura! Kakvo smeće si ovdje kupio?!" Ili nešto slično...
"Molim vas, zamijenite krevet", rekao je službenik Ministarstva čovjeku. A u regionalnom području
sklopljeni su neki poslovi s ovim evropskim novcem.
Ali medicinske sestre u Rumuniji koje dolaze iz ovog područja ne žele raditi u ovoj bolnici jer znaju da tamo postoji problem.
I mnogi ljudi dolaze zbog novca, kako mi u Rumuniji kažemo, putem novčanih dogovora. Ako želite raditi kao
medicinska sestra u našim bolnicama, nije važno imati nikakve diplome, specijalizaciju ili iskustvo.
Samo mi daj 5.000 eura (novac za mito) i sljedećeg dana bit ćeš prekrasna medicinska sestra u bolnici u Rumuniji.
I to mi se tamo dogodilo. Vidite, imao sam peh – vježbali su na meni – pokušali su pronaći venu.
Pokušali su pronaći tvoju venu? Upravo tako. I pokušavali su oko pet minuta. Jedna medicinska sestra
držala mi je ruku, a druga je pravila rupe na mojoj ruci.
Nisu je mogli pronaći — ne znaju kako pronaći arteriju ili venu. Da, da, tačno.
Zato što nemaju iskustva. Bilo je isto za sve. Ove žene nemaju iskustva. U redu.
To je vrlo loše. Ali mislim... mislim da mnogo novca dolazi kroz plaće ili na druge načine.
I postoji još jedna loša navika u Rumuniji. Potrebno je podmićivati medicinske sestre
– davati im novac, davati novac doktoru...
Ako im ne daš novac, neće te očistiti. Neće ti dati ništa za jelo! Moja majka nije imala šta jesti.
Ležala sam tamo dan cijel dan prekrivena govnima jer se nisam mogla pomaknuti – ruke i noge su mi bile vezane.
Bila si vezana za krevet. Upravo tako, jer medicinska sestra nije bila plaćena. Oh, čovječe.
Da. Bilo mi je nemoguće dati novac jer sam bila (vezana). ... Ali to je... Mentalitet. Mentalitet, da.
Nitko ne želi da ova mašinerija bude razotkrivena. A još jedan razlog je što se svako ko čuje za to boji i kaže:
"Ne želim ovo slušati, ne želim ovo gledati i ne želim biti umiješan u to." Vrlo dobar primjer je suđenje.
Imam slučaj na sudu i u četiri godine su šest puta mijenjali tužioca, pa nema rezultata.
Oni su falsificirali mnogo stvari. Svi dokumenti moje majke su falsificirani. Rendgenski
snimak, analiza, rendgenski snimak grudnog koša.
Mogu ti pokazati kako su tretirali moju majku. Mogu to pokazati javnom tužiocu. Imam toliko dokaza. Ali njima nije stalo.
Tužilac ne želi prihvatiti dokaze.
Zamjenjuju javnog tužioca. To dolazi odozgo.
Što se mene tiče, hvala vam puno na ovom izvanrednom intervjuu, hvala vam što ste ovdje.
U spomen na Marian i sve ostale žrtve smrtnih slučajeva uzrokovanih koronavirusom.
Podijelite ovaj historijski dokument. Spriječite daljnje zločine protiv čovječnosti.