"Vjerojatno će reći da će Svjetska zdravstvena skupština usvojiti sporazum."
Međutim, sporazum navodi da se ne može potpisati dok se ne uključi PABS aneks .
To je igra uma. "Prihvatili smo to, ali ga ne možemo potpisati."
Ažuriranje sljedećeg intervjua: Kao što je James Roguski predvidio u intervjuu 10. svibnja 2025., sada se to ostvarilo:
Dana 20. svibnja 2025. sporazum o pandemiji je "usvojen". Međutim, još nije stupio na snagu.
Euronews je izvijestio: "Neke su točke još uvijek otvorene ili barem nejasne."
Mogu proći godine prije nego što sporazum stupi na snagu.
60 od 194 država članica WHO-a moralo bi to ratificirati da bi se to dogodilo.
Oduševljeni smo što ponovno razgovaramo s Jamesom Roguskim.
Raspravit ćemo o sporazumu o pandemiji Svjetske zdravstvene organizacije.
James Roguski kaže da ima važne vijesti za nas.
Razgovarat ćemo o svemu ovome. James, hvala ti puno što si razgovarao s nama!
Oh, hvala vam na pozivu. I da, vrlo je aktualno.
Znate da se 78. svjetska skupština Svjetske zdravstvene organizacije (SZO) održava u posljednjim tjednima svibnja.
Ima mnogo toga o čemu treba razgovarati. S čime biste željeli početi?
Dakle, ovo je svojevrsno ažuriranje. Mnogi naši gledatelji već imaju neke informacije o ovoj temi, ali
bit će i mnogo gledatelja kojima je tema potpuno nova.
S obzirom na sve što muči naše pretince i Twitter feedove, neki ljudi to možda neće vidjeti.
Kažete da već dvije i pol godine vičete s krovova, pokušavajući ljude natjerati da shvate važnost ovog pitanja.
Pa pretpostavimo da naši slušatelji ne znaju koliko je važno znati činjenice o sporazumu WHO-a.
Možete li novom slušatelju dati kratak sažetak?
Ukratko: Svjetska zdravstvena skupština sastat će se u Ženevi od 19. do 27. svibnja 2025.
Ovo nije isto što i Svjetska zdravstvena organizacija.
Delegati iz svih zemalja okupljaju se na Svjetskoj zdravstvenoj skupštini.
Oni održe sastanak i donose odluke.
Jer oni su ti koji bi trebali biti upravljačko tijelo birokracije WHO-a.
Postoji mnogo stvari o kojima će raspravljati.
Ali najvažnije od ovoga je ono što me je uglavnom zanimalo posljednje tri godine, zapravo više
od tri godine: takozvani sporazum o pandemiji.
Ima mnogo imena. Mnogi ga nazivaju pandemijskim ugovorom, što je u osnovi ista stvar.
I jutros primio sam dokumente koji potvrđuju moje sumnje.
Međutim, ovo su procureli dokumenti. Još nisu službeni dokumenti.
Još uvijek mogu promijeniti mišljenje, ali mislim da je to zapravo dobra vijest. I to je nešto što sam već shvatio.
Već tri godine pregovaraju o ovom sporazumu o pandemiji, a on još uvijek nije finaliziran.
Pregovori još nisu postigli dogovor o takozvanom "Sustavu pristupa patogenima i podjele koristi" (PABS).
Znam da ovo neće značiti ništa onima koji o tome nikada nisu čuli, ali čini se da će im trebati barem još
godinu dana da pregovaraju o ovom aspektu sporazuma.
Pa, znaš, unutra radim male plesove od sreće jer možda imamo još jednu godinu da ljude natjeramo
da shvate o čemu se u ovom sporazumu zapravo radi.
Nije gotovo dok nije gotovo. I još nije gotovo!
Kao što kaže poslovica, "Još nije gotovo."
A ovi su pregovori bili toliko pogrešno prikazani, toliko obmanjujući i zbunjujući za mnoge ljude.
Nadamo se da ćemo rasvijetliti stvar.
Ali trenutno sam oprezno optimističan da će im trebati još godinu dana da dovrše posao.
A ove ćemo godine moći razotkriti što oni zapravo rade.
Izvrsno. Izvrsno. Znate, to su dobre vijesti.
Ti mi daješ nadu. Više sam nego oprezno optimističan kad to čujem.
Ali želio bih se obratiti slušatelju koji možda sebi govori: 'U redu, to su sjajne vijesti.'
Ali vam kažem, nije važno, jer je 25. siječnja Trump obavio svoj posao.
On je došao i izvukao nas iz WHO-a. Tako WHO može raditi svoj posao.
Koja je razlika? SAD više nisu uključeni. To na mene ne utječe. Što reći nekome takvom?
Pa, to je ono što žele da povjeruješ.
U redu, dat ću sve od sebe da ovo bude potpuno jasno, kako se ljudi koji o tome nikada nisu čuli prije ne bi zbunili.
Postoji sasvim drugo pitanje koje svi, čini se, ignoriraju.
I to nema nikakve veze s onim o čemu smo upravo razgovarali, sporazumom o pandemiji.
Postoji dokument koji datira iz 1969. godine, Međunarodne zdravstvene propise.
Sjedinjene Američke Države i dalje su članica ovog sporazuma.
Nisam čuo da su Donald Trump ili njegova administracija rekli ijednu riječ o ovom sporazumu.
Na snazi je. To je međunarodno pravo. To je pravno obvezujuće.
A 1. lipnja 2024. usvojene su izmjene kada su Sjedinjene Američke Države sudjelovale i one su prihvaćene.
I postoji rok unutar kojeg svaka pojedinačna država ima priliku napisati jednostavno pismo WHO-u i reći:
Ne, hvala, odbacujemo ove promjene za našu zemlju.
Nastavit ćemo se pridržavati Međunarodnih zdravstvenih propisa koji su bili na snazi prije ovih promjena.
To je sasvim moguće, budući da je nekoliko promjena usvojeno prije nekoliko godina.
Četiri zemlje, Iran, Slovačka, Nizozemska i Novi Zeland, napisale su takvo pismo i rekle: "Ne, hvala."
Rok za odbijanje je stoga 19. srpnja 2025.
I znaš, nitko o tome ne govori jer je, iskreno, sporazum o pandemiji koji se raspravlja
posljednji tjedan svibnja trenutno prioritet.
Ali Amerikanci su slijepi i gluhi na činjenicu da smo daleko od toga da smo izašli iz nevolje.
Je li WHO globalno tijelo koje detaljno provodi pravila Međunarodnih zdravstvenih propisa?
Pa, prihvatit ću tvoju formulaciju i samo je malo izmijeniti.
Molim vas!
Žele biti viđeni kao vodeća i koordinirajuća vlast.
Da.
Mrzim to raditi, ali dopustit ću si da se malo zabavim s tobom.
U redu. Svi koji su doista pročitali Međunarodne zdravstvene propise, podignite ruku.
U redu. To je opsežan dokument. Većina ljudi ga nije pročitala.
To uopće nije ono što ljudi misle da jest.
I pokušat ću to sažeti.
To je međunarodni sporazum koji u suštini utvrđuje niz standarda.
I nacije imaju ciljeve koje su se obvezale ostvariti.
Ali tamo gdje je to zaista važno jest na lokalnoj razini u vašoj zemlji, možda u vašoj državi, pokrajini, okrugu ili općini.
To su lokalni zakoni koji su uzrokovali probleme u posljednjih pet godina.
Nije točno da ravnatelj Svjetske zdravstvene organizacije može narediti bilo kojoj zemlji da izdaje naloge ili
uvodi karantene ili bilo što slično. Oni daju preporuke.
I tiranina s kojima se morate nositi na lokalnoj razini, bez obzira na to o kojoj je
razini riječ... A obično je to vrlo, vrlo lokalno.
Jer tko god kuca na vaša vrata ili vas sprječava da idete na posao, putujete ili živite
svoj život, vjerojatno neće nositi značku WHO-a.
Na licu mjesta postoje osobe koje provode i primjenjuju lokalne propise o hitnim situacijama.
Dakle, problem je lokalni. I ovisi o tome gdje živite.
Postoje horor priče kad čitate zakone u Singapuru ili Zapadnoj Australiji ili Kanadi, ili...
Znaš, pročitao sam o zakonu u Južnoj Karolini koji me je šokirao što uopće postoji.
Navodi se da liječnici u hitnoj situaciji mogu izgubiti licencu ako ne pomognu pri provođenju cijepljenja i slično.
I znaš, to je ono što zakon kaže. Oduvijek sam mislio da su to medicinske udruge koje svima otežavaju život.
Ali ako niste upoznati s Međunarodnim zdravstvenim propisima i ne poznajete lokalne zakone, statute i propise, onda su svi
koji su o tome govorili, iskreno rečeno, širili dezinformacije.
Dakle, biste li rekli da su lokalni zakoni i propisi definitivno pod utjecajem i povezani s Međunarodnim zdravstvenim propisima?
To je smjernica, i oni nastoje ostvariti te ciljeve, i na kraju se to događa na svakoj razini vlasti.
Vi ste to doživjeli toliko puta: odete u državnu upravu i pokušate poduzeti radnju protiv nje, a oni kažu:
Oh, žao mi je, to je stvar za (drugi) odjel.
A onda odeš u taj odjel i oni kažu: "Oh ne, žao nam je, to je odgovornost tog odjela."
Guraju te. Žele okriviti sve druge, samo ne sebe.
Dakle, o čemu se zapravo radi u Međunarodnim zdravstvenim propisima, i pokušat ću dati vrlo, vrlo
kratak pregled, jer bismo mogli sjediti ovdje danima.
To je sporazum među državama kojim se izvještava da se u našoj zemlji događa nešto, neka vrsta izbijanja, neka vrsta problema.
I čim otkriju nešto, trebali bi imati uspostavljene mehanizme za trenutno obavještavanje SZO-a.
A zatim bi WHO trebala prenijeti poruku svima ostalima u svijetu.
Ovo je osnovna funkcija Međunarodnih zdravstvenih propisa.
A u svakoj zemlji pravila koja uređuju ovaj nadzor mogu biti izuzetno drakonska.
Dakle, bogate zemlje su, po mom mišljenju, prevarno potrošile milijarde dolara koristeći
PCR metodu za kontrolu svojih peradarskih farmi.
Ili njihove mljekare ili postrojenja za pročišćavanje otpadnih voda, kako bi pronašli
probleme i tako potaknuli strah (pod motom):
O, moj Bože, opet je izbijanje i svi ćete umrijeti.
A razlog za ove pregovore je taj što siromašne zemlje diljem svijeta nemaju novca za to.
A sporazumi su osmišljeni da uzmu novac od bogatih zemalja i organizacija, Svjetske banke i svih ostalih, i
usmjere ga u te siromašne zemlje kako bi mogle istraživati te, znate, zastrašujuće patogene.
Jer ako pronađu zastrašujući patogen, željet će ga podijeliti s drugima.
To je ono što sam spomenuo, "Sustav pristupa patogenima i dijeljenja koristi" .
Oni žele uspostaviti ovu globalnu mrežu kako bi pronašli patogene koji ne moraju nužno uzrokovati probleme.
Izraz koji koriste je "patogeni s pandemijskim potencijalom".
I ovo tumačim s dodatnim P: "Patogeni s pandemijskim profitnim potencijalom".
Ako ih integriraju u ovaj organizirani PABS sustav i prenesu genetske informacije, a bilo koja tvrtka želi proizvesti test ili
lijek ili neki drugi injektabilni agens – odbijam ih nazivati cjepivima – tada će novac naveden u ugovorima,
koji se može potrošiti na kupnju tih agenasa, poteći.
Mislim, oni govore o mnogim od tih proizvoda koje bi mogli staviti u nacionalne rezerve u
pripremi za buduće poticanje straha među vama.
Upravo se o tome radi u ovim pregovorima.
To je poslovna strana toga: "Ako pronađemo nešto čime možemo uplašiti ljude, možemo na tome
zaraditi puno novca, čak i ako nema izbijanja."
Pa, također sam govorio o PREP-ACT-u u Sjedinjenim Američkim Državama.
Ne želimo sada ulaziti u detalje, ali rado ću razgovarati s bilo kime o tome.
Međutim, u vezi sa Zakonom PREP također se raspravlja o sigurnosnim mjerama.
I samo da to učinimo opipljivim:
Sjedinjene Američke Države su godišnje dodijelile tri i pol milijarde dolara za kupnju proizvoda koji
će se dodati nacionalnim zalihama u slučaju nužde.
Što točno kupuju i skladište je strogo povjerljiva informacija jer je riječ o pitanju nacionalne sigurnosti.
Ali proračun koji trošimo na kupnju proizvoda za zalihe jednako je velik kao i cjelokupan proračun WHO-a.
Ono što WHO želi postići pandemijskim sporazumom u suštini je slično onome što se dogodilo
s Okvirnom konvencijom UN-a o promjeni klime.
Morate se vratiti u 1992. godinu. I svake godine se sve države svijeta koje su se na to složile – sve putem
Ujedinjenih naroda – sastaju na Konferenciji stranaka (COP).
Pretvorilo se u ruševinu vrijednu milijardu dolara.
I to je ono što WHO nastoji uspostaviti za pripravnost na pandemiju, prevenciju i odgovor.
Ona želi stvoriti potpuno novu birokraciju usmjerenu na sprječavanje sljedeće pandemije pretraživanjem patogena koji
ne uzrokuju probleme, ali imaju samo potencijal to učiniti.
Oni se dostavljaju u laboratorij, analiziraju se, a zatim se distribuiraju ugovori kako bi se osiguralo da su
proizvodi na zalihi i mogu se proizvoditi bilo gdje u svijetu.
Žele globalnu raspodjelu sredstava za proizvodnju.
Oni žele nadzirati logističku i distribucijsku mrežu te imaju koordinirani financijski mehanizam za usmjeravanje milijardi, a
možda i bilijuna dolara u proizvodnju proizvoda... koji su, po mom mišljenju, biološko oružje kojim namjeravaju napasti ljude.
Testovi su falsificirani. Lijekovi uzrokuju više štete.
Samo pomislite na remdesivir, koji čini više štete nego koristi.
A takozvane cjepiva, platforma mRNA, biološko su oružje osmišljeno da uništi zdravlje ljudi. Nitko o tome ne govori.
Pitanje je: koliko novca možemo zaraditi da bismo našim prijateljima diljem svijeta
dali ugovore? Nazvao sam ih novim OPEC-om.
Nisu to zemlje koje proizvode i izvoze naftu.
To je organizacija pandemijskih hitnih službi.
To je kriminalni, mafijaški, korumpirani posao prepun sukoba interesa kojem se od svih očekuje da se pridruže.
I svi žele potpisati jer žele svoj dio kolača.
I vi kažete da je cijela industrija klimatskih promjena u osnovi model koji žele kopirati?
Da, u suštini. Mislim, ne teorija klimatskih promjena, nego ideja da biste trebali biti uplašeni, vrlo uplašeni.
Nemamo nikakvih dokaza. Već 30 godina radimo protiv toga, a stanje se pogoršava.
Dajte nam više novca, zar ne? Sad je to kaos vrijedan bilijun dolara, znaš.
I ovaj model uspostavljanja birokracije koja se sastaje jednom godišnje, prima donacije od
zemalja i tako dalje. To je ideja okvirne konvencije.
I, znate, još 2021. godine, kad su započeli s ugovorom o pandemiji, rekli su:
Dakle, trebat će nam 33 milijarde dolara godišnje.
U redu, povlačim to. Moglo je biti 31, ali bilo je u rasponu od 30 milijardi dolara.
U redu. Cijeli proračun WHO-a iznosi oko tri i pol milijarde, što je puno novca, ali govorimo o deset puta većem iznosu.
Samo Sjedinjene Američke Države troše ovaj iznos na kupnju proizvoda od farmaceutskih tvrtki.
Dakle, cjepiva, lijekovi i sve ostalo što kupujete, samo ih napunite zalihe.
Nema potrebe proglašavati izvanredno stanje i natjerati ljude da uzimaju proizvode. Jer je to neiscrpan tok, zar ne?
Ako ste ikada radili u maloprodaji, znate da proizvodi imaju rok trajanja.
Dakle, proizvodiš nekoliko cjepiva koja istječu pet godina kasnije.
Ili, kad god je rok trajanja, moraš napraviti nove.
I sve dok se tiho odluči da moramo imati ovo i ono na zalihi, to je korumpiran posao
koji se može iskoristiti za zarađivanje novca.
Zamolio ste one koji su pročitali dokumente Međunarodnih zdravstvenih propisa da podignu ruke.
Koje su šanse s našom vlastitom vladom?
Što je s ljudima u zdravstvenoj upravi i CDC-u?
Čitaju li ovi ljudi ovo? Jesu li oni toga svjesni?
Sigurno postoje ljudi u birokraciji koji o tome znaju jer su bili uključeni u pregovore.
Možda su još uvijek u administraciji, možda nisu.
Poenta svega ovoga je: "Je li bilo prostora za javne komentare?"
Do danas je WHO posljednji put objavila službenu verziju sporazuma o pandemiji 27. svibnja 2024.
Prema vlastitim pravilima, WHO bi trebala učiniti dostupnima sve dokumente koji će se razmatrati na sastanku
koji počinje 19. svibnja, šest tjedana prije sastanka.
Pa, danas je 10. svibnja i skoro smo tamo.
Dobio sam procurjele verzije, ali nijedan od dokumenata o kojima ovdje govorimo nije objavljen da bi ih ljudi mogli raspravljati.
I izgleda kao da žele izvesti kazališnu predstavu.
Postoji određena terminologija koju bih želio ljudima vrlo, vrlo jasno objasniti u vezi s ugovorom.
Mnogi ljudi ga nazivaju pandemijskim ugovorom. Službeno, to je pandemijski sporazum.
Bilo koja riječ je u redu. Ne bi se trebao opterećivati time.
Prije otprilike mjesec dana pregovarači su došli do točke u kojoj su rekli:
U redu, svi istaknuti dijelovi i cijeli tekst dokumenta su zeleni, što znači da se slažemo s njim.
Dakle, postigli su sporazum, ali su vrlo važan aneks o "Sustavu pristupa i podjele
koristi za patogene" odgodili za kasniji datum.
Dakle, složili ste se oko većine stvari, ali znate da to još nije konačno.
Ipak će učiniti da izgleda kao da svi možemo biti tako sretni, jer se "svi slažu".
I oni će osnovati radnu skupinu kako bi sljedeće godine razjasnili najkontroverznija pitanja.
Dopustite mi da malo objasnim kako se ovo dogodilo.
Ako se vratite nekoliko godina unatrag i sjetite se kako je Omikron ušao u našu svijest.
Da.
Kad su Južna Afrika i Bocvana identificirale ono što su tvrdile da je nova, vrlo, vrlo različita varijanta i
nazvale je Omicron, predale su genetski slijed svijetu.
Nisu bili zadovoljni kada su Pfizer i Moderna to iskoristili za proizvodnju booster
cjepiva, a oni za to nisu dobili nikakav novac.
Njihovo intelektualno vlasništvo, koje su identificirali i učinili dostupnim svijetu, donijelo je Pfizeru i Moderni mnogo novca.
Tako su im odobrili pristup patogenu, ali profit s njima nije podijeljen.
I upravo se o tome radi. Bogate zemlje i sve farmaceutske tvrtke žele potrošiti milijarde funti.
Oni žele da sve relativno siromašne zemlje potroše milijarde dolara na potragu za sljedećim velikim,
zastrašujućim patogenom i da im ga predaju kako bi ga mogli pretvoriti u proizvode i zaraditi mnogo novca.
A sporna točka je: Što dobivamo zauzvrat?
I to je trenutak u kojem su još uvijek zaglavljeni s ovim PABS sustavom.
Dakle, oprezno sam optimističan. Morat ćemo pričekati i vidjeti što će se dogoditi.
Ali mislim da želim osvijestiti ljude o tome što će vjerojatno biti zbunjujuća kazališna predstava.
Žele se pohvaliti jer su dobro obavili svoj posao.
Ali već tri godine govore da ništa nije dogovoreno dok se ne dogovori SVE.
Pa, čini se da je glavni razlog ovih pregovora taj što su siromašnije zemlje rekle: 'Hej, nećemo vam dati
pristup našim patogenima osim ako ne podijelite profit.'
Čak se ni PABS sustav, dodatak, ne čini dostupnim.
Planiraju pregovarati najmanje godinu dana.
A možda na 79. skupštini 2026. godine, ako se slože s aneksom, zemlje bi ga mogle potpisati i pristupiti mu.
Za nove ljude koji o ovome nikada nisu čuli, objasnit ću stvarni problem.
Ti ljudi nemaju ni jednu jedinu riječ, ni jednu jedinu riječ o tome: "Hej, čekaj malo, upotreba
PCR metode kao dijagnostičkog testa je prijevara."
I stvari poput remdesivira nisu pomogle, nego su naštetile i ubile milijune ljudi.
Ventilatori su horor priča, a injekcije su nova pandemija; neželjeni nuspojave injekcija sada su doista globalna pandemija.
Što je, dovraga? Što mislite, svi?
I zato ne dopuštaju javne komentare i rasprave o ovoj temi.
Upravo. Apsolutno u pravu.
Dakle, ono što su naučili 2021., kada su uveli cijepljenje, jest da farmaceutska industrija nije bila dovoljno velika.
A WHO je potpuno u dosluhu s farmaceutskom industrijom. To je marketinški odjel.
To pokazuje koliko su lukavi ti ljudi. Ali bio sam oprezan.
Znam da definicija pojmova u ovom sporazumu o pandemiji uključuje frazu "relevantni pandemijski proizvodi povezani sa zdravljem".
U redu, ali ih zapravo ne definiraš.
Pozivate se na sporazum o Međunarodnim zdravstvenim propisima. A to je već bilo 1. lipnja 2024.
I to se u suštini odnosi na sve farmaceutske proizvode.
Nema biljaka, vitamina, minerala, homeopatskih pripravaka ili bilo čega sličnog.
Radi se o lijekovima i dijagnostičkim pomagalima koja su, iskreno, lažna, i o uređajima poput ventilatora i
slično, kao i o biološkim proizvodima poput cjepiva.
Ali su također dodali terapije temeljene na stanicama i genima.
Budući da nisu dali poveznicu, moraš je sam pronaći. Ono što oni u osnovi rade je...
Organizirani je kriminal financirati uspostavu Big Pharme diljem svijeta kako bi se tražili patogeni koji ne
uzrokuju nužno probleme i prikazali kao vrlo zastrašujući, ali koji imaju potencijal izazvati pandemiju.
Zatim ih unesu u svoju laboratorijsku mrežu, rade što god rade u laboratoriju i pretvaraju ih u proizvode za koje države
mogu tiho potpisati ugovore kako bi ih dodale svojim zalihama.
I to se može koristiti za ostvarivanje prihoda, čak i ako nikada ne bude pandemije, izbijanja ili bilo čega sličnog.
(Pod motom:) "Oh, moramo biti spremni."
Pitam se hoće li sljedeći put imati sve pod kontrolom, a ne te odmetnute afričke predsjednike koji imaju vlastite laboratorije.
koji provode vlastita ispitivanja i otkriju da, pa, znate...
Ti si optimist, a ja sam optimist. Ali ja ću u ovo unijeti malo stvarnosti.
Nažalost, mnogi od tih predsjednika više nisu među nama.
Upravo.
Sada se stavite u položaj diktatorskog poglavara jedne od tih zemalja.
Imali su problem što su tijekom Covida, kada su htjeli provoditi zahtjeve za
cijepljenjem, shvatili: "Oh, nemamo ništa na polici."
Nisu imali proizvodne kapacitete.
Nisu imali novca da dobiju ugovore.
Nije bilo dovoljno proizvodnih kapaciteta, hladnog skladištenja i tako dalje.
Saznali su da je prilično teško narediti proizvod koji trenutno nemate na zalihi.
U redu, i to se ne bi smjelo ponoviti. Želite držati zalihe spremne kako bi bile dostupne u svakom trenutku.
Ako žele nametnuti svoju volju vlastitom narodu, WHO će u odgovarajuće vrijeme biti spremna sa svim proizvodima
potrebnim za provođenje tih mandata na lokalnoj razini.
Nije kao da će WHO prisiliti lokalnog tiranina da to učini.
To će olakšati stvari i imat ćete koristi od toga. Suptilna, ali ogromna razlika:
To su vaši lokalni čelnici, vaši lokalni birokrati, zdravstveni dužnosnici, liječnici i svi ostali koji još uvijek
vjeruju da je odgovor na zarazne bolesti, nakon što je izbijanje već došlo, mRNA biološko oružje. Čekajte malo!
U redu, dakle optimističan sam. I oprezno sam optimističan jer ne volim nagađati i ne volim predviđati budućnost.
Međutim, čini se da dokumenti ukazuju na to da bi nam mogla trebati još jedna godina prije
nego što mogu finalizirati ovaj PABS sporazum.
A ono što moramo učiniti jest nastaviti biti ustrajni i razotkriti ove proizvode onakvima
kakvi jesu. Ovi proizvodi su biološko oružje.
Zašto, dovraga, potpisuju sporazum o proizvodnji još više lažnih testova, uređaja, lijekova i mRNA?
To je zlo, i nije zbog zdravstvenih razloga! To je zbog preraspodjele bogatstva.
Mislim da možda možemo baciti malo svjetla na to još godinu dana prije nego što zatvore slučaj.
Ako je to slučaj, vjerujem da je moj ugovor u sapunici produžen za još jednu sezonu.
Znaš, dosta mi je SZO-a.
Čini se da nisu u potpunosti pregovarali o aneksu o pristupu patogenima i raspodjeli koristi.
I moramo im onemogućiti da to ikada učine.
Upravo tako. Kažete da je posljednje što želite javna rasprava o svemu ovome.
I pitao bih, ako vladari svijeta, a čini se da svi oni podržavaju tu stvar...
Samo pogledajte reakciju na pandemiju Covida!
Ako su zaista željeli ovaj sporazum, zašto je to tako dugotrajan proces? Zašto WHO treba toliko vremena za to?
Ne mislim da žele čekati još godinu dana.
Hoćeš to sada riješiti, zar ne?
Pokušali su. Ali stvar je u tome, na to se sve svodi.
Jednostavno ću ponoviti ono što sam već izjavio.
Relativno siromašne zemlje svijeta prisiljavaju bogatije zemlje da troše milijarde dolara na potragu za patogenima.
Postoji velika biološka raznolikost u amazonskoj regiji, u džungli južno od Sahare i posvuda drugdje.
Sada se od siromašnih zemalja očekuje da potroše ogromne svote novca na traženje patogena i njihovo testiranje.
Da bi mogli uključiti ove nove informacije u ovu laboratorijsku mrežu.
Da bi farmaceutske tvrtke mogle zaraditi još više novca.
Mislim, sami testovi su stvorili milijardere.
Pa, argument je: 'Ako želite da to napravimo, morate platiti.' Jer za to nemaju novca.
'A ako vam to damo, morate podijeliti dobit.' I tu se suočavaju s dilemom:
Hej, čekaj malo, kako ćemo ovo pratiti, koliko nam duguješ i kako izgledaju ugovori?
A kad 193 strane postignu dogovor, a svatko želi svoj dio kolača, teško je udovoljiti
želji svih da profitiraju na tuđim bolestima.
Osim toga, farmaceutske tvrtke ne žele se odreći kontrole.
Vjeruje se da relativno siromašne zemlje posjeduju ovu biološku raznolikost, koju bi Big Pharma mogla pretvoriti u mnogo novca.
Ovo seže do konvencije iz 1992. godine u kojoj se pristup tim biološkim resursima smatra nacionalnim resursom.
Kao što je ranije bio slučaj s biljem i sličnim proizvodima, kada su farmaceutske tvrtke došle i prisvojile znanje
domorodačkih naroda o upotrebi ljekovitog bilja kako bi razvile lijekove i ostvarile milijune i milijarde dolara.
A domoroci, koji su posjedovali znanje, dobili su veliku gomilu 'ništa'.
Pa, naučili su iz toga, i to ne zato što su pregovarači iz afričkih zemalja suglasni s tobom i sa mnom. Nisu.
Njihovi financijski interesi usklađeni su s interesima farmaceutskih tvrtki, koje imaju svoje očite interese.
A WHO želi moći olakšati logistiku distribucije, tj. sklopiti, regulirati i odobriti ugovore.
Drugim riječima, žele biti uključeni u protok novca.
I oni stvaraju potpuno novu birokraciju, Konferenciju stranaka , koja je vrlo slična onome što je učinjeno s Okvirnom
konvencijom Ujedinjenih naroda o promjeni klime. To je ludilo!
Kad kažete da želite biti uključeni u tok novca, zvuči mi kao da ovdje želite ponuditi najveće mito kako
biste dobili potrebne pretpostavke za potpisivanje ugovora.
Žele ubrzati regulatorni postupak kako bi novi proizvod odmah bio odobren i pušten u promet.
Žele ovaj koordinacijski financijski mehanizam, koji je već odobren prošlogodišnjim izmjenama Međunarodnih zdravstvenih
propisa, u kojima su uključene Sjedinjene Američke Države.
Još nisam čuo ni riječi od Donalda Trumpa o ovome.
Ako netko iz Sjedinjenih Američkih Država sluša, molim vas, pokrenite ovo pitanje! –
Oprostite, predsjedniče Trump, imate rok do 19. srpnja da pošaljete pismo WHO-u kojim
odbijate izmjene Međunarodnih zdravstvenih propisa.
Pa, jednog od provedbenih propisa, – predložio je, zanimljivo, s rokom od šest mjeseci, što znači da će rok
WHO-a biti prekoračen 19. srpnja prije isteka roka propisa.
Čak i prije nego što je Marco Rubio postao državni tajnik, naložio je Ministarstvu vanjskih poslova da ocijeni ili
ponovno ocijeni sve naše međunarodne sporazume i da se vrati s preporukama o tome trebamo li se povući ili ostati.
A ove preporuke trebaju biti objavljene tek nakon 19. srpnja?
Ako im treba punih 180 dana.
Jer, kao što znate, on je tek 20. siječnja preuzeo dužnost. A 19. je očito prije toga.
U osnovi, Sjedinjenim Državama nije stalo do toga jesmo li u bilo kojem trenutku stranka ovih međunarodnih sporazuma ili ne.
Ako odluče povući se iz međunarodnog sporazuma, jednostavno odlaze i nije ih briga što će dalje raditi.
Ali kako stvari stoje trenutno, mi smo ugovorna strana Međunarodnih zdravstvenih propisa.
Usvojene izmjene i dopune uspostavljaju financijski mehanizam koji bi potencijalno mogao usmjeriti milijarde
dolara u proizvodnju biološkog oružja diljem svijeta.
I ovo je u izravnoj konkurenciji s tri i pol milijarde dolara koje naše Ministarstvo obrane godišnje
izdvaja za uključivanje svih tih proizvoda u naše zalihe.
Stvaramo li ovdje novu utrku u razvoju biološkog oružja, modeliranu prema Hladnom ratu?
Pa, farmaceutskim tvrtkama to nije stalo.
Potpisat ćete ugovor s Ministarstvom obrane SAD-a.
I potpisat će ugovor sa sustavom PABS-a WHO-a. U svakom slučaju, oni pobjeđuju.
I znaš, uvijek je tako. Suprotstavljaš ovu stranu onoj strani.
Ali ljudi koji to zagovaraju ionako će pobijediti.
Osim ako ne postanemo mudriji i ne uzvratimo udarac.
I, kao što sam rekao, oprezno sam optimističan da ćemo i dalje imati vremena da otkrijemo jednostavnu istinu.
Da ti proizvodi, koje farmaceutska industrija koristi posljednjih pet godina, lažne dijagnoze, uređaji koji ubijaju ljude,
proizvodi poput Remdesivira i drugih, te mRNA platforma, nisu proizvodi za zdravlje. To su proizvodi za profit.
Oni uzimaju samo zdrave ljude i pretvaraju ih ili u mrtve ljude ili u doživotne kupce jer im nanose štetu.
Mnogi ljudi u vašoj publici vjerojatno ovo znaju.
Ali znaš, pregovarači su ignorirali ono što smo svi shvatili. Ne žele to čuti.
Nitko nije imao hrabrosti ustati u pregovaračkim sobama i reći:
Izvini, što mi, dovraga, radimo ovdje? Ovi proizvodi nisu od pomoći.
A kad ih kupujete na veliko i trošite milijarde dolara, odvlačite novac od boljih prilika.
Što ako bi ljudi imali vitamin C, vitamin A i vitamin D, minerale, bilje i homeopatske pripravke, a razine zdravlja diljem svijeta
porasle bi tako da su ljudi manje podložni tim problemima?
Ne, ne, ne, ne! Ne želimo o tome razgovarati. Ne možemo s tim zaraditi ništa novca!
I znaš, to je ono s čime se zapravo bavimo.
I mnogi ljudi to znaju. Ali kad govorimo o tome što se zapravo nalazi u ovom dokumentu, pokušat ću to razjasniti:
To je, u stvarnosti, posao. Uvijek je bio.
Lokalni problemi s vašim gradskim vijećem, vašom zdravstvenom upravom, vašom pokrajinom, vašom državom, vašom nacijom.
Ovo su mjesta gdje tiranija mora biti iskorijenjena iz zakona!
Govorimo, na primjer, o Zakonu PREP u Sjedinjenim Američkim Državama, koji štiti osobe koje nanesu štetu kako ih
se ne bi moglo tužiti. Upravo je to suština Zakona PREP.
I to daje ministru zdravstva zloglasne ovlasti; neograničenu, neobuzdanu moć da odlučuje, jednostavno zato što on tako kaže:
Pa, u budućnosti bi se mogla pojaviti hitna situacija.
A evo čime ćemo to suzbiti. Ne treba odobrenje FDA.
Ne mora čak ni biti odobreno za hitnu upotrebu. Može biti eksperimentalni proizvod.
I sve dok te određene organizacije, bolnice, liječnici ili tko god koriste koje ja odredim,
nitko ih ne može tužiti ako vam bude naštetilo.
Pa, radim u Sjedinjenim Američkim Državama. Ljudi mogu saznati više o tome na repealtheprepact.com.
Sastavio sam notsafeandnoteffective.com, koji se bavi injekcijama.
Pokrenuo sam PCRfraud.com. To je očito i radi se o PCR testu.
Također sam pokrenuo maskcharade.com. Jer su maske samo šala.
A ako ljudi žele saznati više o ugovoru, mogu posjetiti rejectthetreaty.com.
Ako želite saznati više o promjenama , možete posjetiti rejecttheamendments.com.
Ako me želiš nazvati, pošalji mi SMS, e-mail, poruku na Signalu, Telegramu, WhatsAppu ili bilo
kojem drugom servisu, moj broj je 310-619-3055.
Stvarno sam ozbiljan u vezi sa svim ovim stvarima.
Ovi ljudi pokušavaju ubiti ljude. Pokušavaju počiniti ubojstvo.
Pokušavaju nanijeti štetu ovim proizvodima, za koje tvrde da spašavaju živote.
I oni žele doslovno pretvoriti ih u zajedničko javno dobro.
Ono što ova riječ ili fraza znači je nešto poput zraka, kisika ili sunčeve svjetlosti.
Ima ga toliko da možeš dobiti sve što si ikada želio.
Ti si ovaj izraz upotrijebio doslovno.
Tvrdili ste da su sredinom 2021. godine siromašne zemlje patile od apartheid-a cjepiva.
Sve bogate zemlje bi odmah uzele sve te divne injekcije.
Sada nam je toliko potreban proizvodni kapacitet diljem svijeta da je svijet preplavljen lijekovima,
uređajima, dijagnostičkim sredstvima i injekcijama.
Oh, želiš još jednu mRNA? Koliko bi ih želio?
Znaš, oni dolaze ravno s proizvodne linije. To je ludost.
Da, to je točno. To je masovno istrebljenje.
Ne žele zemlje koje ne sudjeluju u programu, jer bismo tada vidjeli dokaz da ljudi tamo ne umiru od
cijepljenja ako ga ne prime. Radi se o smanjenju populacije.
Pa, James, čini se da prosječni građanin treba biti svjestan ovoga, uključiti se i poduzeti akciju.
Rok za odbijanje prošlogodišnjih izmjena Međunarodnih zdravstvenih propisa istječe u srpnju.
To je vrlo važno. Također kažete da priređuje predstavu.
Na kraju će progovoriti i zaista potaknuti ovaj sporazum o pandemiji.
Ali moramo početi razgovarati. Moramo imati otvorenu raspravu.
Dakle, spremni smo za to. Na taj način možemo o tome raspravljati kad započne medijski napad.
Vjerojatno će reći da će Svjetska zdravstvena skupština usvojiti sporazum.
Međutim, sporazum navodi da se ne može potpisati dok se ne uključi i PABS aneks.
To je igra uma. "Prihvatili smo to, ali ga ne možemo potpisati. Vidimo se sljedeće godine."
A ako je to slučaj, ako se to dogodilo, onda znam da ću sljedeću godinu provesti ističući koliko bi bilo apsurdno
potrošiti milijarde funti na izradu biološkog oružja za nanošenje štete ljudima. Kako to uopće?
Dakle, po mom, optimističnom mišljenju, oni stvaraju uvjete za vlastitu propast, jer kad ljudi shvate što
rade, svaka razumna osoba može vidjeti da Svjetska zdravstvena organizacija mora nestati.
Izvrsno. Pa, u tom slučaju, nadam se da možemo možda dogovoriti još jedan razgovor kako se približava rok u srpnju.
Ostat ćemo u kontaktu. Hvala vam puno, James Roguski, što ste danas odvojili vrijeme za razgovor s nama.
Hvala!