13. februara 2022. švicarski birači odbacili su novi zakon o medijima pod nazivom "Paket
mjera u korist medija" sa 54,6 posto glasova.
Privatne medijske kompanije bi svake godine od države – drugim riječima, od poreznih obveznika –
dobijale dodatnih 178 miliona švajcarskih franaka.
Udruženje "NE državnim medijima", koje je vodilo kampanju protiv medijskog zakona, tada je tvrdilo na sljedeći način:
Zakon o medijima je pljačka državne kase, čini medije ovisnima o državi i diskriminira slobodne medije.
Štaviše, to bi dovelo do još veće "medijske uniformnosti" i učvrstilo postojeće medijske monopole.
Sada se pojavljuje još jedan pokušaj dodatnih subvencija medijima u novom ruhu:
Dana 21. marta 2025. godine, švicarski parlament je usvojio amandman na Zakon o poštanskim uslugama.
Ova promjena ima za cilj povećati državna sredstva za rani dostavu pretplatničkih novina sa
trenutnih 50 miliona švajcarskih franaka na 85 miliona.
Planirano je dodatnih 35 miliona.
za privatne radio i televizijske stanice, za obuku i dalje obrazovanje novinara, i za
Privati savjet za štampu i novinske agencije.
To bi značilo da bi glavni mediji dobili ukupno najmanje 1,47 milijardi švajcarskih
franaka subvencija tokom narednih sedam godina.
Dana 29. aprila 2025. godine pokrenut je referendum protiv izmjene Zakona o poštanskim
uslugama pod pokroviteljstvom udruženja "Tim Sloboda".
Ostale organizacije za građanska prava sada podržavaju referendum.
To uključuje "Prijatelje Ustava" i "Švicarsku mrežu nastavnika".
U plavom informativnom okviru ispod programa pronaći ćete list za potpisivanje i dodatne informacije o referendumu.
Potpisne liste se mogu predati najkasnije do 3. jula 2025. U članku u izdanju Schweizerzeita od 16. maja 2025.
student ETH-a Mihajlo Mrakic objašnjava zašto se protiv promjena Zakona o poštanskim uslugama mora voditi borba.
Sada poslušajte članak u skraćenoj formi:
U 2022. godini ljudi su jasno odbacili zakon o medijima.
Danas se suočavamo s istim starim problemom, samo u novom pakovanju – jer Parlament očito ne želi prihvatiti referendume.
Stari problem, novo pakovanje
Tada je vladala velika radost. Ljudi su vjerovali da je odluka donesena i poruka je bila jasna:
Nema više subvencija za bogate izdavače, nema više neograničene raspodjele sredstava, koja na kraju jača
glavne igrače pod izgovorom "medijske raznolikosti"!
Ali danas, tek nešto više od dvije godine kasnije, ponovo smo na početku. Isti problem,
ponovo upakovan, umanjen, ali sa istim naglaskom:
Javni novac za privatne medijske kompanije. Na prvi pogled, novi zakon djeluje skromnije.
Odnosi se na "ciljanu promociju" i "jačanje medijske raznolikosti u regijama".
Ali strukture ostaju iste. Još jednom, velike izdavačke kuće bi najviše profitirale.
Mali, nezavisni mediji zaista primaju simbolične iznose. Međutim, najveći dio ide onima koji već imaju moć nad javnim mnijenjem.
Ovo ne promoviše raznolikost, već dodatno učvršćuje jednostrani medijski pejzaž.
Ipak, današnja medijska ponuda je veća nego ikad prije. Argumenti da su subvencije medijima
neophodne za spašavanje demokratije ne drže vodu.
Živimo u dobu u kojem postoji bezbroj prilika da formiramo vlastita mišljenja.
Istovremeno sve manje ljudi vjeruje da mediji izvještavaju objektivno i nezavisno.
Umjesto da traži nove subvencije, industrija bi se trebala ozbiljno zapitati zašto se povjerenje urušava.
i kako bi se mogla povratiti širim sadržajem, kritičkom samorefleksijom i istinskom raznolikošću.
Vladine subvencije nisu rješenje, već dio problema.
Oslabljivanje demokratije
Također je posebno problematično što Parlament jednostavno ignorira jasno odbijanje naroda iz 2022. godine.
Umjesto da poruku shvate ozbiljno, zakon se uvodi iznova, korak po korak, dok se na kraju
gotovo sve protiv čega smo se borili ne vrati.
Ovo je namjerno potkopavanje demokratskih odluka – i nije izolovan slučaj.
Vidimo to u okvirnom sporazumu s EU, gdje Savezni savjet ne želi obavezni referendum.
Slično, inicijative i referendumi se ne provode.
Kada se referendumima ne pridaje značaj i mogu se provesti samo uz veliki napor i prikupljanjem
potpisa, onda Parlament gazi demokratiju pod nogama.
Bitka se nastavlja
Danas se moramo ponovo boriti. Ne samo protiv zakona, nego za princip da referendumi vrijede.
– Da glas "ne" ostaje glas "ne" i da se ne svodi na to da Parlament "ponovo pokušava".
Zato i ovaj put ponovo kažem "ne", jer vjerujem u raznolik i nezavisan medijski pejzaž i jer sam
uvjeren da prava nezavisnost ne dolazi iz državne kase.