Helmikuun 13. päivänä 2022 Sveitsin äänestäjät hylkäsivät 54,6 prosentilla uuden medialain, jonka otsikko
oli "Toimenpidepaketti tiedotusvälineiden hyväksi".
Yksityiset mediayhtiöt olisivat saaneet valtiolta - toisin sanoen veronmaksajilta -
vuosittain 178 miljoonaa Sveitsin frangia lisää.
Medialain vastaista kampanjaa johtanut "EI valtion rahoittamalle medialle" -yhdistys esitti tuolloin seuraavan väitteen:
Medialaki on ryöstö valtion kassaan, tekee tiedotusvälineet riippuvaisiksi valtiosta ja syrjii vapaita tiedotusvälineitä.
Se johtaisi myös entistä suurempaan "tiedotusvälineiden yhdenmukaisuuteen" ja lujittaisi nykyisiä mediamonopoleja.
Nyt yritetään jälleen saada lisää mediatukia uudessa muodossa:
Sveitsin parlamentti hyväksyi postilain muutoksen 21. maaliskuuta 2025.
Tämän muutoksen tarkoituksena on lisätä valtion rahoitusta tilattujen sanomalehtien varhaisjakeluun nykyisestä 50
miljoonasta Sveitsin frangista 85 miljoonaan Sveitsin frangiin.
Suunnitteilla on 35 miljoonan euron lisäys
yksityisille radio- ja televisioasemille, toimittajien koulutukseen sekä yksityiselle
lehdistöneuvostolle ja uutistoimistoille.
Seitsemän seuraavan vuoden aikana tämä tukisi saman sääntelyn piiriin kuuluvia tiedotusvälineitä yhteensä -
uskokaa tai älkää - 1,47 miljardilla Sveitsin frangilla.
Postilain muutosta vastustava kansanäänestys käynnistettiin 29. huhtikuuta 2025 Team Freiheit -yhdistyksen suojeluksessa.
Muut kansalaisoikeusjärjestöt tukevat nyt kansanäänestystä.
Näihin kuuluvat "Perustuslain ystävät" ja "Opettajien verkosto Sveitsi".
Ohjelman alla olevasta sinisestä infolaatikosta löydät allekirjoituslomakkeen ja lisätietoja kansanäänestyksestä.
Allekirjoituslomakkeet voidaan toimittaa viimeistään 3. heinäkuuta 2025. ETH-opiskelija Mihajlo Mrakic selittää 16.
toukokuuta 2025 ilmestyneessä Schweizerzeit-lehdessä julkaistussa artikkelissa, miksi postilain muutoksia on vastustettava.
Kuuntele nyt artikkeli lyhennettynä:
Vuonna 2022 kansa hylkäsi selvästi medialain.
Nyt meillä on edessämme sama vanha ongelma, mutta uudessa paketissa - koska parlamentti ei
ilmeisesti halua hyväksyä kansanäänestyksiä.
Vanha ongelma, uusi pakkaus
Silloin oli suuri ilo. Uskottiin, että päätös oli tehty ja viesti oli selvä:
Ei enää tukia rikkaille kustantajille, ei vesipannuperiaatetta, joka viime kädessä vahvistaa suuria
toimijoita "median monimuotoisuuden" argumentilla!
Mutta nyt, vajaat kaksi vuotta myöhemmin, olemme jälleen "ykköskentällä". Sama asia, uudelleen
pakattuna, kevennettynä, mutta samalla tavalla:
Julkista rahaa yksityisille mediayhtiöille. Uusi laki on ensi silmäyksellä vaatimattomampi.
Siinä puhutaan "kohdennetusta myynninedistämisestä" ja "tiedotusvälineiden monimuotoisuuden vahvistamisesta alueilla".
Rakenteet pysyvät kuitenkin samoina. Jälleen kerran suuret kustantamot hyötyisivät eniten.
Pienet, riippumattomat tiedotusvälineet saavat symbolisia summia. Mutta leijonanosa menee sinne,
missä valta julkiseen mielipiteeseen on jo keskittynyt.
Tämä ei edistä moninaisuutta, vaan vahvistaa entisestään yksipuolista mediamaisemaa.
Nykyään tarjolla on kuitenkin enemmän erilaisia medioita kuin koskaan aiemmin. Väite, jonka mukaan median rahoitus on
välttämätöntä demokratian pelastamiseksi, ei pidä paikkaansa.
Elämme aikakautta, jolloin on lukemattomia mahdollisuuksia muodostaa oma mielipide.
Samaan aikaan yhä harvempi uskoo, että tiedotusvälineet raportoivat objektiivisesti ja riippumattomasti.
Uusien tukien vaatimisen sijasta alan pitäisi vakavasti kysyä itseltään, miksi luottamus on heikkenemässä.
ja miten se voitaisiin voittaa takaisin laajemmalla sisällöllä, kriittisellä itsetutkiskelulla ja aidolla monimuotoisuudella.
Valtiontuet eivät ole tässä tapauksessa ratkaisu, vaan osa ongelmaa.
Demokratian heikentyminen
Erityisen ongelmallista on myös se, että parlamentti yksinkertaisesti jättää
huomiotta kansan selkeän torjunnan vuonna 2022.
Sen sijaan, että viesti otettaisiin vakavasti, laki palautetaan pala palalta, kunnes lopulta melkein kaikki,
mitä vastaan olemme taistelleet, on jälleen käytössä.
Kyseessä on demokraattisten päätösten tahallinen heikentäminen - eikä tämä ole yksittäistapaus.
Tämä näkyy EU:n kanssa tehdyssä puitesopimuksessa, jossa liittoneuvosto ei halua pakollista kansanäänestystä.
Myöskään aloitteita ja kansanäänestyksiä ei panna täytäntöön.
Jos kansan päätökset jätetään huomiotta ja kansanäänestys voidaan panna täytäntöön vain suurella vaivalla ja keräämällä
allekirjoituksia, parlamentti polkee demokratian jalkoihinsa.
Taistelu jatkuu
Tänään meidän on jälleen taisteltava. Ei vain lakia vastaan, vaan sen periaatteen
puolesta, että kansanäänestyksillä on merkitystä.
- Että "ei" pysyy "ei", eikä se vain rappeudu "yritä uudelleen" parlamentin toimesta.
Siksi sanon "ei" tälläkin kertaa, koska uskon monipuoliseen ja riippumattomaan mediakenttään ja koska olen vakuuttunut
siitä, että aitoa riippumattomuutta ei saa valtion kukkarosta.