13. februára 2022 švajčiarski voliči 54,6 percentami odmietli nový mediálny zákon s názvom "Balík opatrení v prospech médií".
Súkromné mediálne spoločnosti by od štátu - inými slovami od daňových poplatníkov -
získali každoročne ďalších 178 miliónov CHF.
Združenie "NIE štátom financovaným médiám", ktoré viedlo kampaň proti mediálnemu zákonu, vtedy argumentovalo takto:
Mediálny zákon je zásahom do štátnej kasy, robí médiá závislými od štátu a diskriminuje slobodné médiá.
Takisto by to viedlo k ešte väčšej "mediálnej uniformite" a upevneniu existujúcich mediálnych monopolov.
Teraz prichádza ďalší pokus o dodatočné mediálne dotácie v novom šate:
Švajčiarsky parlament schválil 21. marca 2025 novelu poštového zákona.
Cieľom tejto zmeny je zvýšiť štátne financovanie včasného vydávania predplatených novín zo
súčasných 50 miliónov CHF na 85 miliónov CHF.
Plánuje sa ďalších 35 miliónov.
pre súkromné rozhlasové a televízne stanice, pre vzdelávanie a odbornú prípravu novinárov a
pre súkromné tlačové rady a tlačové agentúry.
V priebehu nasledujúcich siedmich rokov by sa tak médiá s rovnakou reguláciou dotovali celkovou sumou -
verte či nie - 1,47 miliardy švajčiarskych frankov.
Dňa 29. apríla 2025 sa pod záštitou združenia "Team Freiheit" začalo referendum proti novele poštového zákona.
Referendum teraz podporujú aj ďalšie organizácie na ochranu občianskych práv.
Patria medzi ne "Priatelia ústavy" a "Sieť učiteľov vo Švajčiarsku".
V modrom informačnom rámčeku pod programom nájdete podpisový formulár a ďalšie informácie o referende.
Podpisové formuláre je možné predložiť najneskôr do 3. júla 2025. V článku vo vydaní "Schweizerzeit" zo 16. mája
2025 študent ETH Mihajlo Mrakic vysvetľuje, prečo musíme bojovať proti zmenám poštového zákona.
Teraz si vypočujte článok v skrátenej podobe:
V roku 2022 ľudia jasne odmietli mediálny zákon.
Dnes sa stretávame so starým problémom, len v novom balení - pretože parlament zjavne nechce akceptovať referendá.
Starý problém, nové balenie
Vtedy bola veľká radosť. Verilo sa, že rozhodnutie padlo a posolstvo bolo jasné:
Žiadne ďalšie dotácie pre bohaté vydavateľstvá, žiadne zavádzanie princípu, ktorý v konečnom dôsledku
posilňuje veľkých hráčov s argumentom "mediálnej rozmanitosti"!
Ale dnes, sotva o dva roky neskôr, sme opäť na "poli jedna". To isté vydanie, prebalené, zoštíhlené, ale s rovnakou myšlienkou:
Verejné peniaze pre súkromné mediálne spoločnosti. Nový zákon je na prvý pohľad skromnejší.
Hovorí sa v ňom o "cielenej propagácii" a "posilnení mediálnej rozmanitosti v regiónoch".
Štruktúry však zostávajú rovnaké. Opäť by z toho najviac profitovali veľké vydavateľstvá.
Malé, nezávislé médiá dostávajú symbolické sumy. Ale leví podiel dostávajú tie, ktoré už majú moc nad verejnou mienkou.
To nepodporuje rozmanitosť, ale ešte viac upevňuje jednostranný mediálny priestor.
Ponuka médií je dnes väčšia ako kedykoľvek predtým. Argument, že financovanie médií je
nevyhnutné na záchranu demokracie, neobstojí.
Žijeme v dobe, v ktorej existuje nespočetné množstvo možností, ako si vytvoriť vlastný názor.
Zároveň čoraz menej ľudí verí, že médiá informujú objektívne a nezávisle.
Namiesto volania po nových dotáciách by si odvetvie malo vážne položiť otázku, prečo klesá dôvera
a ako by sa dalo získať späť vďaka väčšej šírke obsahu, kritickej sebareflexii a skutočnej rozmanitosti.
Štátne dotácie tu nie sú riešením, ale súčasťou problému.
Oslabenie demokracie
Mimoriadne problematické je aj to, že Parlament jednoducho ignoruje jasné odmietnutie zo strany občanov v roku 2022.
Namiesto toho, aby sme toto posolstvo brali vážne, zákon sa postupne znovu zavádza, až sa
nakoniec vráti takmer všetko, proti čomu sme bojovali.
Ide o úmyselné podkopávanie demokratických rozhodnutí - a nie o ojedinelý prípad.
Vidíme to v rámcovej dohode s EÚ, kde Spolková rada nechce povinné referendum. Podobne sa nerealizujú ani iniciatívy a referendá.
Ak sa nerešpektujú rozhodnutia ľudu a referendum sa dá presadiť len s veľkým úsilím a zbieraním
podpisov, potom parlament pošliapava demokraciu.
Boj pokračuje
Dnes musíme opäť bojovať. Nielen proti zákonu, ale aj za princíp, že referendum má význam.
- Aby "nie" zostalo "nie", ktoré sa jednoducho nezmení na "skúsiť to znova" zo strany Parlamentu.
Preto aj tentoraz hovorím "nie", pretože verím v rozmanité a nezávislé médiá a som presvedčený, že
skutočná nezávislosť nepochádza zo štátnej kasy.