13. фебруара 2022. године швајцарски бирачи одбацили су нови закон о медијима под називом
"Пакет мера у корист медија" са 54,6 одсто гласова.
Приватне медијске компаније би добијале додатних 178 милиона швајцарских франака сваке године
од државе – другим речима, од пореских обвезника.
Удружење "НЕ државно финансираним медијима", које је предводило кампању против закона о медијима, тада је тврдило следеће:
Закон о медијима представља пљачку државне касе, чини медије зависним од државе и дискриминише слободне медије.
Штавише, то би довело до још веће "медијске униформности" и учврстило постојеће медијске монополе.
Сада се појављује још један покушај додатних субвенција медијима у новом руху:
21. марта 2025. године, Швајцарски парламент је усвојио измене Закона о поштанским услугама.
Ова промена има за циљ да повећа државно финансирање за рану доставу претплатничких новина са
тренутних 50 милиона швајцарских франака на 85 милиона.
Планира се још 35 милиона.
за приватне радио и телевизијске станице, за обуку и даље образовање новинара, и за
Приватни савет за штампу и новинске агенције.
То би значило да ће главни медији добити укупно не мање од 1,47 милијарди швајцарских
франака у субвенцијама током наредних седам година.
29. априла 2025. године покренут је референдум против измене Закона о поштанским услугама
под покровитељством удружења "Тим Слобода".
Друге организације за грађанска права сада подржавају референдум.
Ово укључује "Пријатеље Устава" и "Швајцарску мрежу наставника".
У плавом информационом оквиру испод програма наћи ћете потписани лист и додатне информације о референдуму.
Потписане листове могу се поднети најкасније до 3. јула 2025. У чланку у издању Schweizerzeit-а од 16. маја 2025.
студент ETH-а Михајло Мракић објашњава зашто се морају супротставити изменама Закона о поштанским услугама.
Сада послушајте чланак у скраћеној форми:
У 2022. години људи су јасно одбацили закон о медијима.
Данас се суочавамо са истим старим проблемом, само у новом паковању – јер Парламент
очигледно не жели да прихвати референдуме.
Стари проблем, ново паковање
Било је великог весеља у то време. Људи су веровали да је одлука донета и порука је била јасна:
Нека више нема субвенција за богате издаваче, нити неконтролисане расподеле средстава, која у крајњем јача
велике играче под изговором "медијске разноликости"!
Али данас, једва две године касније, поново смо на почетку. Исти проблем, поново упакован, утањан, али са истим покретачем:
Јавни новац за приватне медијске компаније. На први поглед, нови закон делује скромније.
То се односи на "циљану промоцију" и "јачање медијске разноликости у регионима".
Али структуре остају исте. Још једном, највише ће имати користи велика издавачка кућа.
Мали, независни медији заиста добијају симболичне износе. Међутим, лавовски део иде онима који већ имају моћ над јавним мнењем.
Ово не промовише разноликост, већ додатно учвршћује једностран медијски пејзаж.
Ипак, данашња понуда медија већа је него икада раније. Аргумент да су субвенције медијима
неопходне за спас демократије не држи воду.
Живимо у доба када постоје безбројне прилике да формирамо сопствена мишљења.
Истовремено, све мање људи верује да медији извештавају објективно и независно.
Уместо да тражи нове субвенције, индустрија би требало озбиљно да се запита зашто се поверење урушава.
и како би могао бити повраћен широким спектром садржаја, критичком саморефлексијом и истинском разноликошћу.
Владине субвенције нису решење у овом случају, већ део проблема.
Ослабљивање демократије
Такође је посебно проблематично што Парламент једноставно игнорише јасно одбијање народа из 2022. године.
Уместо да поруку озбиљно схвате, закон се полако поново уводи, део по део, све док на крају готово све
против чега смо се борили не буде поново на снази.
Ово је намерно поткопавање демократских одлука – и то није изолиран случај.
Видимо ово у оквирном споразуму са ЕУ, где Савезни савет не жели обавезни референдум. Слично
томе, иницијативе и референдуми се не спроводе.
Када се референдуми игноришу и могу се спровести само уз велике напоре и прикупљање потписа, онда парламент газећи демократију.
Битка се наставља
Данас морамо поново да се боримо. Не само против закона, већ за принцип да референдуми значе.
– Да глас "не" остане глас "не" и да се не дегенерише у то да Парламент једноставно "поново покушава".
Зато и овог пута поново кажем "не", јер верујем у разноврстан, независан медијски пејзаж и јер сам
убеђен да истинска независност не долази из државне касе.