Podnaslov
Ne postoje studije koje pokazuju da trudnica koja nije bila vakcinisana umire od ospica,
niti da bolesni djed ili dojenče umiru od ospica.
Ovo su lažne studije, na koje se RKI, pa čak i Savezni ustavni sud, sada oslanjaju, lažne studije!
Ali samo želim reći da je čak i vakcina protiv velikih boginja bila lažna.
Isto važi i za vakcinaciju protiv ospica.
Ovaj zakon je nepravedan. Jasno je kontradiktoran.
To služi, i to ću dokazati, samo farmaceutskoj industriji i nikome drugom.
Smatram da su korupcija i ovisnost sudstva vrlo rašireni i duboko sam zabrinut zbog toga.
Ne smijete primjenjivati ovaj zakon na ovaj način. Ovo je očito nepravedno.
Ošpice su izvrstan primjer cijelog programa vakcinacije.
A sada više ne vjerujem ni u kakva cijepljenja.
Zakon o lijekovima je otet i potkopava se.
I ovo nije izolovan slučaj koronavirusa i ospica.
Oni žele cijepiti cijeli svijet milijarde puta godišnje protiv svih vrsta bolesti za koje tvrde da su smrtonosne.
To je plan, i moramo ga zaustaviti.
Danas Kla.TV razgovara s advokatom koji je stručnjak za sporazum o pandemiji WHO-a i međunarodne zdravstvene propise.
Ona je specijalistica za medicinsko i zdravstveno pravo, i drago nam je što je danas možemo poželjeti dobrodošlicu
kako bismo razgovarali o temi "vakcinacija protiv ospica".
Beate Bahner, hvala vam što ste odvojili vrijeme da danas odgovorite na naša pitanja.
Sa zadovoljstvom bih razgovarao s vama o temi koja može zvučati dosadno, ali bi mogla biti ključna za pandemije i vakcinacije.
U Njemačkoj je vakcinacija protiv ospica ponovo obavezna već nekoliko godina.
Kao advokat, kakav je vaš stav o ovoj obaveznoj vakcinaciji protiv ospica, ili koji su, po vašem mišljenju, argumenti protiv nje?
Pa, rođena sam 1966. godine.
I tako sam također bio cijepljen protiv velikih boginja, što, naravno, prihvatiš kao osmogodišnje ili
desetogodišnje dijete, jer te nekako ubodu u školi.
Obavezno cijepljenje protiv boginja ukinuto je 1976. godine nakon više od 100 godina obaveznog cijepljenja protiv boginja.
A ja sam odrastao bez obaveznih vakcinacija jer potičem iz Zapadne Njemačke, a ne iz Istočne
Njemačke. U Istočnoj Njemačkoj je bilo drugačije.
Do ponovnog ujedinjenja postojale su obavezne vakcinacije i tamo su se prilično strogo provodile.
Dakle, bez da su ih pitali, ljudi su jednostavno bili 'vakcinisani'.
Ali ja sam odrastao drugačije – a onda su me 2021. godine angažovali da podnesem ustavnu žalbu protiv ovog
zahtjeva za vakcinaciju protiv ospica, koji se odjednom pojavio.
To je odlučeno u februaru 2020., zar ne?
Sjećamo se da se mnogo toga događalo 2020. godine, i stupilo je na snagu u martu 2020.
I tako već 45 godina nemamo obavezno cijepljenje.
A sada odjednom postoji obavezni zahtjev za vakcinaciju za određene grupe ljudi, naime djecu,
učenike, zdravstvene i obrazovne radnike, te izbjeglice.
Prije svega, svake godine postoji grupa ljudi koja obuhvata 700.000 djece.
U Njemačkoj imamo otprilike 700.000 poroda svake godine.
Da, i čovjek trlja oči u čudu, jer smo čuli za ospice.
Imali smo ih, a možda ih je imala i starija generacija.
U svakom slučaju, imao sam ovčije boginje, a vjerovatno i ospice.
Moja sestra je imala zaušnjake i ospice.
Ni mi nismo bili imuni na to, jer smo tada, kao i gotovo sva djeca širom svijeta, prirodno preboljeli ospice.
S druge strane, preporuka za vakcinaciju od STIKO-a postoji od 1974. godine – koja je, usput, tek godinu dana ranije osnovana.
I baš tako, STIKO jednoglasno preporučuje vakcinaciju protiv ospica.
Dok je jedan član, profesor koji je već prije deset godina komentarisao ošpice, rekao (u to vrijeme nije bilo vakcinacija,
barem ne u Njemačkoj): Ne, morate proći kroz ošpice i to možete bez ikakvih problema; komplikacije su tako
rijetke i mogu se riješiti, pa vakcinacije nisu potrebne.
Ali deset godina kasnije – i pretpostavljam da su određene institucije, poput STIKO-a, Stalnog odbora za vakcinaciju...
mogli biste reći da to nije uredu, ali... stalni odbor za vakcinaciju vjerovatno je već tada bio
dobro podmazan od strane farmaceutske industrije.
Jer su odjednom ospice postale opasna bolest.
Odjednom su ljudi obolijevali od encefalitisa, meningitisa i vrlo, vrlo ozbiljne bolesti
SSPE, oblika meningitisa koji je smrtonosan.
A onda je tokom godina rizik postepeno rastao.
I tako, prije tri mjeseca, u februaru, donio sam vrlo spontanu odluku... jer također vodim veliki broj takvih mandata.
Period koronavirusa je završen, više nemamo problema s maskama, više nemamo problema s podobnošću za vakcinaciju,
više nemamo obavezne vakcinacije, koja je bila na snazi devet mjeseci u zdravstvenom sektoru 2022. godine.
Vojnici također više nisu obavezni biti vakcinisani protiv COVID-19; ovaj zahtjev je također ukinut.
Ali sada ga zamjenjuje ovaj zahtjev za testiranje na ospice.
Ne možemo reći da je vakcinacija obavezna, ali su kazne neugodne, posebno za roditelje čija djeca idu u vrtić.
Nije im dozvoljeno pohađati vrtić ako nisu bili cijepljeni.
Također možete donijeti potvrdu o kontraindikacijama.
Postoji mnogo dobrih razloga za ovo.
Najvažniji razlog je apsolutna kontraindikacija za vakcinaciju, jer vakcinacija može imati
mnogo ozbiljnije posljedice od samog ospica.
Ali naravno da to nije prihvaćeno.
Jedva da znam za bilo koji certifikat o kontraindikaciji u cijeloj zemlji koji je sada prihvaćen – obavezna
vakcinacija je na snazi već tri godine i sada se zaista provodi.
Dakle, vi u suštini maltretirate roditelje djece iz vrtića i osnovne škole kaznama,
novčanim penalima i zabranama ulaska u prostorije.
Da, upravo zbog ove obavezne vakcinacije mnogi roditelji se nalaze u zaista neugodnoj situaciji.
I iznad svega, rekao bih da ne postoji stvarni dokaz o efikasnosti.
I da, o masovnim nuspojavama se malo govori.
Čini se da su alternative bez nuspojava kategorički isključene.
Kao što ste upravo naveli, postoji rizik od visokih novčanih kazni, koje u nekim
okolnostima mogu iznositi nekoliko hiljada eura.
I rekao bih da plaćanje kazne ne znači da je neko kupio svoju slobodu.
Kao pravni stručnjak, koji savjet imate za pogođene roditelje?
Da, jer sam ovu raspravu vodila desetine puta i upoznata sam s problemom:
Možeš kupiti izlaz.
Međutim, ovo može biti vrlo skupo, ovisno o tome što još nije odlučeno od strane najvišeg suda, naime da li ja,
kao zdravstvena vlast, mogu izreći više novčanih kazni.
Neke zdravstvene vlasti to već rade.
Nije važno piše li neko detaljno ili ne.
To jednostavno nije prihvaćeno od strane zdravstvene vlasti, a kasnije ni od okružnog suda, i čak nije ni pročitano.
Mi se ovdje borimo protiv – možda je pročitano, ali nije shvaćeno ozbiljno – mi se ovdje borimo protiv mita koji je sada star
oko 100 godina u pogledu ospica, ali i u pogledu vakcinacije.
I primijetio sam da se danas ljekari – a to je također trend koji se pojavljuje od pandemije koronavirusa –
zapravo usuđuju uraditi ono što zakon izričito propisuje, a to je izdavanje potvrde o kontraindikaciji.
Sam proizvođači navode kontraindikacije za vakcinaciju, uključujući alergije na sastojke.
Da, ali ih prvo moram testirati.
Naravno, mogu reći: sada znamo da si imao alergiju, nažalost si preminuo, jadno dijete. Bio si alergičan.
Međutim, ovo neće biti prihvaćeno, niti će biti implementirano.
Imunodeficijencija, pa, grozničava trudnoća je privremena kontraindikacija.
Ništa od ovoga neće biti prihvaćeno.
Ljekari koji ipak izdaju potvrdu o kontraindikaciji sada se gone zbog tih potvrda o ospicama.
Ranije su to bili potvrde o vakcinaciji i potvrde o izuzeću od vakcinacije u vezi s koronavirusom.
Sada kada je koronavirus gotov, fokus se prebacuje na ospice.
A budući da govorim o mitu o vakcinaciji, spomenuću i ovo: mnogi ljudi i dalje to prihvataju, govoreći: da,
koronavirus, mogu razumjeti zašto si kritičan prema tome.
Ali velike boginje, male boginje, difterija, tetanus i sve to.
Ali je to zaista važno, i iskorijenilo je bolest i spasilo milione života.
To je ono što možete pročitati na web stranici WHO-a, kao i na web stranici RKI-ja ili na
web stranici Saveznog ministarstva zdravlja.
Milioni života spašeni, bolesti iskorijenjene.
A u svojoj knjizi, koju ću za nekoliko dana završiti i poslati izdavaču, a koja će potom biti objavljena za dva
ili tri mjeseca, objasnit ću, ne kao prvi, ali nadam se u lako čitljivoj knjizi, da je ovo glupost.
Na prijelazu stoljeća, ospice, kao i mnoge druge bolesti, zaista su mogle biti smrtonosne zbog higijenskih i sanitarnih uvjeta, a
možda i zbog rata i siromaštva. Samo u Njemačkoj je na prijelazu stoljeća zabilježeno 13.000 smrtnih slučajeva od ospica.
Međutim, prije nego što su vakcine uvedene u Njemačkoj 1973. godine, a preporuka je uslijedila
godinu dana kasnije, bilo je samo 30 smrtnih slučajeva.
Dakle, smrtni slučajevi od ospica smanjili su se za 99 posto.
A ako kriva već opada, onda bi to bilo, kao što je slučaj danas, ali danas imamo vakcine, pa čak i
bez njih ne bi bilo smrtnih slučajeva od ospica.
Danas ima 30 smrtnih slučajeva od ospica godišnje, u poređenju sa možda 700.000 u Zapadnoj Njemačkoj u to vrijeme i milion
smrtnih slučajeva u Njemačkoj danas. Ovo nije tragedija koja zahtijeva da se svake godine vakciniše 700.000 djece.
Ali bih želio da se vratim na ovaj certifikat o kontraindikacijama, jer mi se prije nekoliko sedmica
obratio jedan doktor jer se suočavao s krivičnim postupkom.
Zato što je izdao takav certifikat o kontraindikaciji za cijepljenje protiv ospica za dijete staro četiri ili pet godina.
I zdravstvena uprava, kao i Ljekarsko udruženje Južnog Württemberga, bez ikakvog kontakta s ovim ljekarom,
odmah su pretpostavili da je izdao netačan certifikat i pokrenuli krivični postupak pred javnim tužilaštvom u Ulmu.
I tako sam dobio mandat.
Okrenuo se prema meni.
Pitao sam ga: Doktore, imate li ikakvu dokumentaciju o pacijentu?
Jesu li bili kod tebe?
I to nije bio doktor koji je inače bio dobro poznat.
Neki su dobro poznati jer s pravom izdaju potvrde o kontraindikaciji na osnovu apsolutno negativne
analize koristi i rizika, bez potrebe za bilo čim drugim.
Rizik da se razbolite ili umrete od cjepiva protiv ospica veći je nego od same bolesti.
Ali je ovaj doktor zapravo vidio dijete i poslao mi je prekrasno ručno napisanu porodičnu medicinsku historiju.
To seže do djedova i baka i još dalje, do svega što su imali.
A sad je stvar u ovome: također uključuje i potvrdu o kontraindikaciji Zavoda za javno zdravstvo u Augsburgu
iz 1980. godine za djeda, koji je tada imao 26 godina.
Vidim certifikat i mislim, u redu, boginje, dakle to su bile boginje, obavezno cijepljenje
ili obavezno cijepljenje ukinuto u Njemačkoj.
Ali to sam mislio, i upravo se tako i pokazalo, jer sam telefonom razgovarao sa sinom, ocem te djevojčice.
Ljekar me je ljubazno povezao s njim.
I saznao sam da je moj djed, koji je tada imao 26 godina... i danas je živ, rođen 1954.
godine, ali je nažalost obolio od multiple skleroze.
I to bi također mogao biti nuspojava vakcine.
Kao mladi inženjer, letio je širom svijeta, uključujući i zemlje koje još nisu ukinule
obavezno cijepljenje protiv velikih boginja.
Ovo je već bio slučaj u drugim zemljama prije mnogo godina i decenija, ali ne svugdje.
I zato mu je bio potreban certifikat o kontraindikaciji jer je imao teške reakcije nakon prve vakcinacije
protiv velikih boginja ili možda neke druge vakcinacije.
I zdravstvena vlast mu je to izdala na engleskom jeziku u Bavarskoj 1980. godine.
A sad, evo ga.
To se odnosi na dokument Svjetske zdravstvene organizacije iz 1958. godine, vjerujem.
I to smo istražili i otkrili.
I sadrži sljedeće izuzetno zanimljive informacije.
To je dokument, da.
Tada nije bilo računara, pa sam koristio pisaću mašinu i tekst je bio pomalo kriv i neujednačen.
Još uvijek se sjećamo pisama, mašinskih dokumenata naših roditelja i djedova i baka.
Sadrži podatke o boginjama u Njemačkoj za godine od 1948. do 1958.
U proteklih deset godina prijavljeno je pet slučajeva boginja, ne vjerujem da je bilo smrtnih slučajeva – pet slučajeva boginja.
Jedan slučaj velikih boginja svake dvije godine.
A kada je ukinuto cijepljenje protiv velikih boginja?
30 godina kasnije u Njemačkoj, 1976.
Toliko o tvrdnji da je vakcinacija protiv velikih boginja smanjila broj slučajeva velikih boginja. Nimalo.
Variola je također iskorijenjena iz istog razloga kao i ospice – to je očito bolest povezana s higijenom – i
tokom tih decenija dugi niz godina nije se pojavljivala.
A ipak su milioni ljudi, uključujući mene, a vjerovatno i tebe, bili vakcinisani protiv velikih boginja.
I možda je upravo zato što nekako imamo alergije i peludnu kijavicu, iako su preporuke za vakcinaciju
danas tri puta veće, a četiri puta veće nego što su bile sedamdesetih i osamdesetih godina.
Ali samo želim reći da je čak i vakcina protiv velikih boginja bila lažna.
Isto važi i za vakcinaciju protiv ospica.
I pomislio sam da bih vam mogao pročitati šta dr Gerd Reuter – koji je ljekar, ali i medicinski
istoričar i sam je napisao nekoliko knjiga – ima da kaže.
Ljubazno je napisao predgovor za moju knjigu, koji bih želio pročitati naglas, nekoliko rečenica, ako vam ne smeta.
On unaprijed napiše nekoliko misli. Autor: dr Gerd Reuter:
Skandalozno je da je ova knjiga uopće morala biti napisana.
Kako bi bezopasna dječja bolest, vjerovatno poznata od samih početaka čovječanstva, mogla biti proglašena
prijetnjom čitavim društvima i dovesti do obavezne vakcinacije?
Još 1997. godine, 1.400-straničana istorija epidemija Stefana Winklea, "Kuge
čovječanstva", nije posvetila ni jedno poglavlje ospicima.
Od tada su incidencija i hospitalizacije pale za dodatnih 90 posto bez ikakve medicinske intervencije.
Beate Bahner ne samo da ističe pravne aspekte državom naređenih vakcinacija, već i čitavo medicinsko i društveno okruženje u
kojem su, decenijama nakon ukidanja obaveznih vakcinacija protiv velikih boginja u Zapadnoj Njemačkoj i drugih
obaveznih vakcinacija u DDR-u, iznenada ponovo uvedene obavezne vakcinacije protiv ospica.
Bez okova ili lažnih razmatranja, ona razotkriva bizarni dom od karata izgrađen na neistinama koji stoji
u temelju panike zbog ospica i obavezne vakcinacije.
Ovi događaji su lekcija o tome kako mala grupa može sistematski prevariti društvo.
I ona je maltretirana, a veliki dio stanovništva, odnosno roditelji, je maltretiran ili time što im se govori "ne
možete ići u vrtić" ili novčanim kaznama i penalnim uplatama.
I možete se braniti od toga.
To je također bilo dio vašeg opsežnog pitanja ranije.
Zapravo to preporučujem, jer stvari treba predstaviti na utemeljen način, itd.
Sve ove stvari se ne čitaju.
Preporučujem odgađanje postupaka pred zdravstvenom upravom i magistratskim sudom.
Važna je strategija pričekati da knjiga izađe i jednostavno je uključiti i reći: "Zato se ne vakcinišemo."
I vi ste obavezni, kao zdravstvena vlast, ali i kao prekršajni sud, da ne provodite ovaj zakon jer je nepravedan.
Sadrži više od 400 stranica koje objašnjavaju zašto je to pogrešno.
Ne samo da, kao što ste ranije ispravno istakli, učinkovitost cjepiva nikada nije testirana, nego je,
iznad svega, sigurnost cjepiva nikada nije testirana.
Ne postoji nijedna studija o ospicama koja uspoređuje cijepljenu djecu s necijepljenom djecom.
I to se sprečava svim mogućim silama i moći, jer nekoliko postojećih studija i nekoliko pregleda
jasno pokazuju da su nevakcinisana djeca zdravija.
Ali s ugovorom o pandemiji WHO-a – koji je upravo usvojen, ali stupa na snagu tek kada ga potpiše 60 država
članica, tako da nema neposredne opasnosti – cilj je cijepiti cijeli svijet milijardama puta.
A profiteri, proizvođači vakcina, ali i drugi profiteri, već trljaju ruke.
I možemo se svađati koliko god hoćemo...
Moj veliki napor i strast, također i s ovom knjigom, bili su da, nadam se, čak i one koji su uvjereni u prednosti vakcinacije –
sudije i ljekare u zdravstvenom odjelu – nakon samo nekoliko stranica uvjerim da su očito nasjeli na ogroman mit o vakcinaciji
– ali to također možete jednostavno nazvati prevarom i lažima.
Jer pokazuju da ospice zaista nisu razlog da se vakcinacija djece učini obaveznom i da im se izriču stroge kazne.
Po mom mišljenju, dvostruke kazne su nezakonite.
Jučer sam dobio dvije ugodne odluke.
Pozvao sam se na zastaru, što je novi aspekt, i da, i o tome se također raspravljamo.
Imam sudsku odluku o ovome, koja je izdana dobrovoljno.
Ali na drugom sudu sam se malo vrzmijao... ne, nije zastarjelo, ovo i ono.
Zatim sam ponovo odgovorio nedugo prije ročišta, koje je potom otkazano nakon što sam predao još jednu pisanu izjavu.
I sada, dvije sedmice kasnije, slučaj je odbačen jer je istekao zastarni rok.
Najkasnije dvije godine nakon što nije predočen certifikat o ospuru, stvar je zastarjela prema pravilima Zakona o upravnim
prekršajima i Zakona o zaštiti od infekcija, koji djeluju zajedno, što je pomalo komplicirano, pa odvjetnik
mora pregledati dosje i provjeriti ... da je zastarjelo.
A onda će sljedeće pitanje biti: da, kažu da je zastarjelo, ali sada to ponovo zahtijevamo.
I onda počinju ponovo jednogodišnji i dvogodišnji periodi.
Mnogi pravni problemi ostaju neodgovoreni, uključujući i to da li oba roditelja mogu biti sankcionisana za isto krivično djelo.
Bavarska to u nekim slučajevima radi, ali u Baden-Virtembergu i ovdje u Heidelbergu to se ne dešava na taj način.
Iznos se kreće između 150 i 1.000 eura za prvu kaznu po djetetu po roditelju.
Dakle, i ovdje imamo širok raspon.
I iznad svega, još uvijek imamo najmanje jednu ili dvije odluke na čekanju pred Saveznim ustavnim sudom; one se tiču
obaveze učenika da prilože dokaz o vakcinaciji protiv ospica.
I činjenica da učenici moraju pohađati školu čak i ako nisu vakcinisani, što bi neki mogli zažaliti.
Dakle, on nije opasnost, osim ako obavezno školovanje ne bude imalo prednost.
Dakle, čak ni zakonodavac ne čini se da misli da je to baš toliko loše.
I moći ćete pročitati u knjizi, na osnovu mnogih, impresivnih brojki, koliko je to zapravo mali problem.
Ali postoji mnogo argumenata protiv toga, posebno kada su mladi učenici stari 13 ili 14 godina i ne žele se sami
vakcinisati, što jasno navode pismeno ili u sudskim postupcima pred lokalnim sudom u vezi sa kaznom od 250 eura.
Ja sam to i sam imao – ali postoje i druge odluke za koje postoji politika jer roditelji, kada dijete napuni 17 godina, mogu reći:
"Ne želim to iz mnogo razloga, nije učinkovito, nije sigurno itd."; tada roditelji ne mogu
prisiliti dijete i stoga ne mogu biti sankcionisani.
Da, nedavna sudska presuda je pokazala da se otpor isplati.
Upravo je na Telegramu objavljen izvještaj o Braunschweigu... da, gdje smo zapravo vidjeli koliko je obavezna
vakcinacija protiv ospica zapravo krhka i navodno nepobitna.
I tako se otac borio i pobijedio, nema novčane kazne, nema sudskih troškova.
Postupak protiv njegovog sina je obustavljen.
I očigledno to nije izolovan slučaj; kao što si upravo rekao, čini se da se to prilično često dešava.
Naprotiv, to je sada zapravo dokaz da postoji pravni i naučni prostor za manevar i da otpor djeluje kada se
prezentuje na razuman, poštovan i inteligentan način.
Da, a također naiđete i na sudije i medicinske službenike koji su otvoreni za ovo.
Većina ljudi to ne čini, jer iskreno vjeruju da je ovo sada zakon.
Već 30 godina sam advokat.
Do prije pet godina i ja sam pretpostavljao da zakonodavci imaju dobre namjere i valjane razloge.
Danas znam... da kada je riječ o pandemijama, zakonima o kontroli zaraze, koronavirusu, ospicama, Sporazumu o pandemijama Svjetske
zdravstvene organizacije i mnogim drugim pitanjima, uključujući, naravno, slobodu izražavanja, zakonodavac nema u
vidu naše najbolje interese, već zastupa druge interese.
A to su interesi protiv građana.
I to je gorka spoznaja.
Nakon 25 godina rada kao advokat, potaknuto COVID-om 19, zloupotrebom Zakona o zaštiti od infekcija – i jednim jedinim
kritičnim sudijom, koji se još uvijek traži na okružnom sudu.
Jer ako je kritičan, neće napustiti okružni sud i neće biti prebačen na viši regionalni sud ili na Savezni sud pravde.
Jer vam trebaju poslušni sudije koji će podržavati politički narativ umjesto da ga ponište.
Iskreno se nadam da će moja knjiga, koja obuhvata sve pravne aspekte, pomoći navedenim roditeljima da iznesu svoj slučaj.
To je zato što je pravno zastupanje često skuplje od novčane kazne ako nemate osiguranje za pravne troškove.
Onda je knjiga, koja će koštati, ne znam, 20 ili 25 eura, znatno jeftinija.
A onda to možete poslati i reći: evo, ovdje i ovdje piše tako. Nije vam dozvoljeno primjenjivati ovaj zakon na ovaj način.
To je očigledno pogrešno.
Ovaj zakon je nepravedan.
Očigledno je kontradiktorno.
To služi, i to ću dokazati, samo farmaceutskoj industriji i nikome drugom.
To nema smisla. Ne štiti nikoga.
Pokazat ću vam da ranjive grupe koje ljudi žele zaštititi ne postoje.
Ne postoje studije koje pokazuju da trudnica koja nije bila vakcinisana umire od ospica,
niti da bolesni djed ili dojenče umiru od ospica.
I nema nikakvih dokaza da encefalitis, meningitis i, prije svega, SSPE, koji se javljaju 6 do 20 godina kasnije, uzrokuje
ospice koje sam imao kao malo dijete. Da. To je glupost.
Ovo su lažne studije, na koje se RKI, pa čak i Savezni ustavni sud, sada oslanjaju, lažne studije. Objasnio sam to.
Profesor Andreas Sönnichsen je također pružio podršku i još jednom briljantno razotkrio besmislice u ovoj studiji.
U eksplanatornom memorandumu zakona nalaze se izvrsni protuargumenti na svakom koraku, a iznad
svega, velike boginje su iskorijenjene, eliminisane.
Njemačka je zapravo postigla ovaj status 2022. godine.
Dakle, nema nikakvog razloga, jer je cilj obaveznog cijepljenja protiv ospica eliminirati ospice.
A kolektivni imunitet, za koji se navodno tvrdi da iznosi 95%, brojka koja je stalno rasla, očito ide u korist
farmaceutskoj industriji... on je davno postignut, već godinama.
Kada djeca krenu u školu, prijemni ispiti u školi pokazuju da je 97 posto njih vakcinisano.
I znatno niža, možda 92 posto za drugu vakcinaciju, koja, prema mnogim međunarodnim studijama, nije neophodna jer većina,
95 do 98 posto svih vakcinisanih osoba, razvije antitijela nakon prve vakcinacije i stoga se smatraju imuniziranima.
Bivamo varani i lažu nas. Nadam se da ću to jasno pokazati i time pomoći roditeljima pogođenima za dva ili tri mjeseca.
Odugovlačenje je taktika, otpor je protumjera.
Također je preporučljivo platiti kaznu od 150 ili 200 eura, a zatim, najkasnije kada bude izdata druga kazna, tvrditi da
je to godišnja, polugodišnja, tromjesečna, sedmična ili dnevna kazna, ovisno o tome što odgovara zdravstvenoj vlasti.
Zakonodavac i Savezni ustavni sud i dalje tvrde da je vakcinacija protiv ospica dobrovoljna.
I tako je Savezni ustavni sud zaista u sukobu. I te odluke, koje sam ranije ukratko spomenuo, već četiri godine stoje
pred Savezni ustavni sud jer on upravo taj sukob priznaje.
S jedne strane, djeca i dalje moraju ići u školu. Navodno je to dobrovoljno, ali postoje
novčane kazne i penalizacije. Ovdje nešto nije u redu.
Nešto nije u redu, to je nedosljedno.
I to otkriva koliko je ovaj zakon nepravedan. Nadalje, pokazujem da novčane kazne uopće ne moraju biti
izrečene, niti zabrane ulaska u prostorije, već da je to po nahođenju zdravstvene vlasti.
Dakle, ako ne želi reći da je ovaj zakon pogrešan, gospođa Bahner ga proglašava pogrešnim, ne želim ići tako
daleko, ali imam određenu slobodu prosuđivanja i smatram da su argumenti prilično uvjerljivi.
A ono malo ... pa imajte na umu da samo 5% roditelja zauzima kritički stav.
Nadam se da će se procenat donekle povećati, da, to je očigledno.
Zato što je to besmislena, nepotrebna mjera, jer ospice ne postoje, a čak i da postoje,
nisu opasne, i ne želimo djecu izlagati njima.
I zapravo, ovo su dječija cijepljenja.
Mi to sigurno ne želimo.
U tom pogledu želio bih vam zahvaliti, gospodine Wildung, što ste mi omogućili da vam predstavim svoju knjigu i
svoj novi projekt i što ste sa mnom razgovarali o njima.
Imam još jedno pitanje za kraj.
Hoćemo li moći očekivati ili ćemo morati očekivati uvođenje daljnjih obaveznih vakcinacija kao
rezultat ovih međunarodnih zdravstvenih propisa?
Da. Da, rekla bih da, sasvim jasno.
Znamo to iz DDR-a.
Ne znamo za to, ali moramo negdje čitati i učiti o tome, uključujući i mene, iz drugih
zemalja EU i drugih zemalja širom svijeta.
Nije vam dozvoljeno da uđete ili sletite ako niste vakcinisani protiv žute groznice ili tifusa ili bilo čega.
U Češkoj postoji devet obaveznih vakcinacija, a to je odobrio Evropski sud pravde.
I također ću koristiti ove brojke, koje je tamo navela češka vlada, da dokažem da su vakcine opasnije od same bolesti.
Mi smo zaista ovdje ... i bojim se da su sudovi popunjeni političkim sudijama koji odobravaju sve.
Smatram da su korupcija i ovisnost sudstva vrlo rašireni, i duboko sam šokiran i uzbunjen zbog toga.
I bojim se da je tako. Tvoje pitanje, jasno i jednostavno, jeste da li ljudi ovdje ne kažu ne, ne kažu
stop i ne protestuju, što je ipak uspjelo 2022. godine.
Uspjeli smo jedva izbjeći obavezno cijepljenje protiv koronavirusa u Njemačkoj.
I ovdje, a to je također svrha moje knjige, ospice su reprezentativne za cijeli program vakcinacije.
A sada više ne vjerujem ni u kakva cijepljenja.
Ni ja ne znam nikoga ko je umro od tetanusa.
Ni ja ne znam ni za jedan slučaj velikih boginja.
Ni ja ne znam nikoga ko je umro od difterije.
Nedavno sam čuo da može biti zaista strašan, da se od njega može ugušiti.
Ali beba u bolnici iz tog razloga, koja će ionako ovdje biti vakcinisana... Mislim, i ja
imam na stolu slučajeve koji su nevjerovatni.
A doktori također lažu sudove i zdravstvene vlasti.
Opasnosti smrti se preuveličavaju.
Gledam preporuku za vakcinaciju protiv RSV kod novorođenčadi, novu vakcinu. Djeca su stara tri ili četiri
dana, sretna su kad mogu disati, a već ih podvrgavaju novim, opasnim vakcinacijama protiv RSV.
Šta je RSV?
To je respiratorni virus.
To je kašalj, prehlada, groznica, curenje nosa – tipično, da, virus prehlade.
Ali ako ovdje imamo novu vakcinu od Sanofija, onda odjednom moram uvesti obavezu izvještavanja.
I to je, po mom mišljenju, subverzija i parlamentarizma i sudstva, što ljudi u sve ovo vjeruju.
A ipak preporuke RKI-ja i STIKO-a zapravo navode da RSV nije smrtonosan i da ne postoji rizik od smrti.
Čak i u slučaju prijevremeno rođenog djeteta koje je na neonatalnom odjelu, zaista je slabo i treba
ventilaciju, čak i tada ne postoji opasnost od smrti.
Ali doktor iz klinike to tvrdi.
Također sam iznio slučaj, što je skandalozno.
Klinika Helios Erfurt tvrdi da novorođenčad moraju biti odmah cijepljene protiv RSV-a.
Oboje roditelja se opiru.
Ljekar podnosi hitan zahtjev porodičnom sudu.
Sudija ne provjerava da li se RSV pojavio, šta se poduzima povodom toga, da li je prijavljen i koliko je zaista opasan.
Ne pita roditelje, ne sluša ih, ne ide u kliniku, izriče naredbu i dva sata kasnije mali crv je vakcinisan protiv RSV-a.
Ovo su slučajevi na mom stolu.
I vidim šta se ovdje dešava.
I da, moramo očekivati najgore.
Da, oni žele da nas sve vakcinišu.
Također sam ovo napisao u svojoj WHO knjizi i nadam se da ga sada mogu ukratko sažeti.
Izjava koju je ovdje izgovorila naša tadašnja savezna ministrica za ekonomsku saradnju i
razvoj, Svenja Schulze, u vezi s koronavirusom.
Da, posebno u vezi s COVAX-om, inicijativom za izuzetno brzu distribuciju vakcina, ne za deset godina,
već za 100 dana, zaobilazeći sve sigurnosne propise.
Zakon o lijekovima je otet, potkopava se i koristi za iznošenje lažne tvrdnje da, na osnovu testova, PCR testova i
koronavirusa, znamo da smo imali milione pozitivnih PCR testova, ali ne i milione smrtnih slučajeva.
Schulze, ministar, kaže da je važno da se doze vakcine daju u gornjim dijelovima ruku, ne samo
u glavnim gradovima, već i u udaljenim selima.
Ovo uključuje uspostavljanje lanaca snabdijevanja za transportne kutije, frižidere, šprice, dezinfekcijska sredstva i
rukavice, kao i informacione i kampanje podizanja svijesti.
I ovo nije izolovan slučaj koronavirusa i ospica.
Oni žele cijepiti cijeli svijet milijarde puta godišnje protiv svih vrsta bolesti za koje tvrde da su smrtonosne.
To je plan, i moramo ga zaustaviti.
Da, hvala vam puno, gospođo Bahner.
Hvala vam puno na vašim korisnim komentarima.
I nastavimo dalje.
Sve najbolje i zbogom.
Sa zadovoljstvom.
Hvala vam na interesovanju.