Дакле, још једном, ја сам Беате Фајл, чланица сам MWGFD, придружена сам Адвокатима за разјашњење, чланица сам саветодавног
одбора KRiStA, односно Мреже критичких судија и тужилаца, и чланица сам Слободних адвоката и, наравно,
такође припадам Хипократовој заклетви, тако да сам свуда.
Драго ми је што сте сви данас овде и желео бих да поновим оно што је Соња тако елоквентно описала из медицинске перспективе у
овом контексту, подсећајући вас на изворну лепоту – можда ћете се изненадити када то чујете – нашег правног система.
И када сам 1987. године почео да студирам право, никада не бих могао да замислим да ће људи који демонстрирају
у градовима са овим уставом доћи у невоље са полицијом.
За мене, од самог почетка, чак и током студија, прва реченица овог Основног закона била је најважнија, наиме:
Људско достојанство је неприкосновено; поштовање и заштита достојанства дужност је свих државних органа.
И то је основно право из којег произилазе сва остала основна и људска права, одмах након права на
слободан развој личности, основног права на слободу.
Да, и основна идеја иза свега овога је: имамо државу и правни систем – али зашто?
Први нацрт Основног закона јасно је навео да држава постоји за народ, а не народ за државу.
То јест, зашто нам уопште треба држава и правни систем, или да ли нам уопште требају?
Идеја иза овога је да разликујемо моју слободу од ваше слободе и да спроведемо одређене мере у корист свих.
Дакле, увек је питање проналажења уравнотеженог средишњег пута и усклађивања интереса.
То значи да држава на овај начин стиче власт — и сви смо били сведоци масовне злоупотребе те власти у последњих пет година.
Овде је држави дата власт која заправо мора бити ограничена.
Зато имамо начело владавине права, зато имамо раздвајање власти и зато имамо начело пропорционалности, према којем свака повреда
наших права коју држава мора оправдати мора бити образложена, мора служити легитимној сврси
и мора бити прикладна, неопходна и адекватна.
Ниједан од ових елемената никада није проверен у оквиру ових такозваних мера против коронавируса – и то ме је дубоко шокирало.
То је теорија, али за мене и даље важи, тим пре што се није поштовала.
И наравно, запитао сам се: Шта се тамо десило од 2020. године па надаље?
Где су били слобода и људско достојанство када су – у име такозване пандемије која никада није научно
доказана – ограничења слободе скоро незамисливих размера једноставно наметнута, игноришући уставне обавезе?
Где су били и где су слобода и људско достојанство када су стручњаци и грађани који су, следећи своју етику, указивали на
недостатак доказа за такозване мере у вези са коронавирусом били клеветали, цензурисани, отпуштани или чак гоњени и кажњавани?
Многи од њих су данас међу нама. Где су били слобода и људско достојанство када су мирни демонстранти
изненада били изложени готово невероватном полицијском насиљу?
Где су били слобода и људско достојанство када су, посебно, деца била научена да слушају тако што су их
терали да се осећају кривим, а стари људи су били сурово изоловани и приморани да умру сами?
Где су били слобода, физички интегритет и људско достојанство када су људи требало да подвргну генетском експерименту у име
потпуно погрешно представљене солидарности, и када су они који су из оправданих разлога одбили ту генетску ињекцију били
означени, када је "пандемија невакцинисаних" постала слоган који је делио породице, пријатељства и друштво у целини?
Иако су одговорни од самог почетка знали да је ово очигледна лаж!
Корист од такозване политике обуздавања до данас није доказана, а штета је достигла скоро незамисливе размере.
Овде видимо штету нанесена животима, екстремитетима, менталном здрављу и економским изворима
прихода, изазвану углавном бесмисленим мерама.
Зашто се све ово догодило? Ево кратког покушаја објашњења из мог угла:
Налазимо се у фази когнитивног ратовања још од пре 2020. године, али се оно од тада интензивирало.
Имамо стандардизоване медије, ствара се страх, стварају се осећања страха, учимо језик пропаганде.
Да, порицатељ коронавируса, противник мера, теоретичар завере...
Имамо презумптивне монополе на истину, укључујући и кроз Дигитални закон о услугама ЕУ, који заправо омогућава произвољну
цензуру. Имамо стварање нових стереотипа о непријатељима.
Канцеларија за заштиту Устава је сада ефективно претворила себе у агенцију за заштиту од устава – кроз
делегитимизацију државе, што је релевантно за заштиту устава.
Другим речима, овде имамо услове који су идеални за пропаганду, манипулацију и прање мозга.
А који је стварни циљ ове пропаганде? Ја то могу само овако да објасним себи:
Грађанин, који је можда првобитно био одговоран, треба да буде поново преображен у поданика.
Треба да будемо претворени у послушне поданике и једноставно пратимо наратив о ванредном стању – из било ког разлога.
И ова идеологија више нема никакве везе са основама слободне и демократске уставне државе.
Очигледно овде имамо ауторитарне и тоталитарне тенденције.
А за мене то значи да знам да је сваки правни систем добар само онолико колико је етос људи који му дају живот.
А етос, изворни етос који стоји иза овог Основног закона, био је хришћански поглед на човечанство, на људе који су
слободни, обдарени људским достојанством и рођени слободни.
И просветитељски поглед на човечанство, на човеково излазак из самонаметнуте незрелости.
Велики део нашег друштва сада се удаљио од овога.
За мене је то најважнији разлог због којег се овде све урушава.
И, наравно, све ово покрећу организације које су одступиле од своје првобитне сврхе, као што су УН и СЗО, које ја
интензивно радим на томе да их разоткријем, а чак се и ЕУ далеко удаљила од својих првобитних циљева.
Али ми је једна ствар јасна: наша прилика лежи у овим интелектуалним основама,
које су такође формирале основу овог устава.
Ради се о сећању: ми смо слободни!
Ми смо обдарени достојанством! Ми смо самоопредељени! Као што је већ данас речено: ми смо суверена власт!
Зато је за мене – потичем из области људских права и знам колико нам је стрпљења потребно
– важно да останемо чврсти, мирни и стрпљиви.
Вреди инсистирати на овим основним идејама.
Поколења пре нас су постигла ове идеје по неисказивој цени.
Хајде да још једном постанемо свесни сјаја који стоји иза слободе и људских права!
Хајде да поново постанемо свесни своје моћи, на одговоран начин!
Наставимо да се према нашим ближњима односимо с поштовањем!
Останимо отворени за њихове аргументе! Наставимо да покушавамо да превазиђемо поделе унутар и ван нашег великог покрета!
Наставимо да наше бриге износимо пред политичаре, медије и судство, чак и ако то делује бескорисно!
Задржимо се чврсто заједно при визији бољег света, у којем мир, слобода и људско достојанство поново заузимају своје право место!