Sitten tajuat, että he kaikki ajavat samaa asiaa.
Se ei kuitenkaan tarkoita, etteikö se voisi aiheuttaa sotaa.
Valitettavasti sota on hallitsevalle kastille paras bisnes.
Se, mitä meille esitetään julkisuudessa, on yleensä kuin saippuaoopperaa.
Jos haluan edelleen esitellä demokratian mallia tiedotusvälineissä ja sanoa, että se on kaikkien aikojen paras
demokratia, niin en tietenkään voi mennä sanomaan, että meillä on nyt täällä maailmanhallitus, joka koostuu jotenkin
kahdeksasta vanhasta herrasmiehestä, jotka kokoontuvat takahuoneessa ja päättävät sitten koko maailman puolesta.
Se ei tietenkään ole mahdollista.
Aktivoidu siis, nouse sohvalta äläkä kuluta kriisiä kuin elokuvaa.
Se on meidän kaikkien elämää, ja me voimme muokata sitä, koska tulevaisuutta ei ole
määrätty , vaan voimme muuttaa sitä vielä nyt.
Matkustin tänään Sveitsiin puhumaan erityisen miehen kanssa.
Hän on henkilö, joka tuntee sekä yksityiskohdat että kokonaiskuvan ja joka pystyy yhdistämään eri näkökohdat yhteiseksi langaksi.
Hän on vuonna 1978 syntynyt muusikko, useiden kirjojen kirjoittaja, toiminnanjohtaja,
radiojuontaja, yrittäjä ja liikkeenjohdon konsultti.
Hän on asunut ja työskennellyt 20 eri maassa, puhuu viittä kieltä ja on siten saanut kattavan kuvan maailmasta.
Hän ei vain toistele muita mielipiteitä tai käytä narratiiveja, vaan menee itse asioiden ytimeen.
Tervetuloa tänään Studio Churiin, Tom-Oliver Regenauer.
Kiitos paljon kutsusta. Kyllä, mielelläni.
Tänään puhumme aiheesta "Valtarakenteet" tai "Kuka hallitsee maailmaa?".
Ensimmäinen kysymykseni - aloitetaan maailman tilanteesta - maailmassa on jälleen sota, Ukrainassa, Gazan
kaistalla, Jemenissä, ja asevarustelua lisätään kaikkialla.
EU on nyt päättänyt jälleen kerran käyttää 150 miljardia euroa aseiden ja logistiikan tuotantokapasiteetin perustamiseen.
Samaan aikaan suurvaltojen Yhdysvaltojen, Venäjän ja Kiinan välillä on jännitteitä, jotka kasvavat valtavasti.
Mutta Euroopassa, Lähi-idässä, Intiassa, Pakistanissa, Iranissa - kaikkialla tapahtuu myös paljon.
Samaan aikaan lähestymme koneiden aikakauden huippua.
Kaikki, mitä voidaan digitalisoida, digitalisoidaan - valuutasta ja keskeisistä digitaalisista
valuutoista tekoälyyn, joka lopulta läpäisee kaiken ja kaiken.
Olemme kuulleet aivoimplanteista, jotka tekevät ihmisistä eräänlaisia kyborgeja - ihmis-kone tai
kone-ihminen, jos se ylipäätään on vielä ihminen.
Ja ensimmäinen kysymykseni on teille: ovatko nämä tapahtumat sattumanvaraisia ja toisistaan riippumattomia,
vai onko niiden taustalla jokin agenda tai suunnitelma?
Se riippuu aina siitä, mistä näkökulmasta asiaa tarkastellaan.
Kutsun sitä aina - tai ihmiset kutsuvat sitä mielellään - monikriisiksi .
Yhtäältä on siis teknologinen näkökulma, joka on transhumanismin suuntainen tai joka
periaatteessa on seurausta teknokratialiikkeestä.
Se alkoi vuonna 1917 Yhdysvaltojen itärannikolla teknokratialiikkeestä , josta sitten - jos sitä seuraa
yksityiskohtaisesti - kehittyi digitalisaatioteollisuus, alustatalous tai
havainnointitalous - riippuen siitä, miksi sitä kutsutaan.
Se on varmasti teknologinen näkökohta.
Toisaalta on tietenkin sotilaallinen näkökulma, sotateollisuuskompleksi, kuten sanotaan.
Sota ei koskaan hävinnyt. Ei siis ole kyse siitä, että sota olisi nyt taas alkanut. Sotaa on aina ollut.
Muistaakseni - jos muistan oikein - Yhdysvallat ei ole ollut sodassa 17 tai 14 vuoteen sen perustamisesta lähtien.
Se kertoo paljon.
Siksi meillä on itse asiassa tilanne 5G-sodankäynnissä eli viidennen sukupolven sodankäynnissä.
Kyse ei ole vain kineettisestä sodankäynnistä , vaan myös kognitiivisesta sodankäynnistä ,
josta myös puhutaan yhä uudelleen ja uudelleen.
Natolla on oma verkkosivustonsa, jonka nimi on NATO Innovation Hub.
Kyse on kognitiivisesta sodankäynnistä.
Ja tämä tuo meidät nopeasti takaisin teknologian näkökulmaan, koska me kaikki tunnemme sen, mitä kutsun aina "smombeiksi"
- älypuhelimet ja zombit - kun ne kulkevat kadulla. -
Useimmat ihmiset viettävät paljon aikaa älypuhelimensa ääressä, jopa silloin kun he
ulkoiluttavat koiraa tai vievät lasta kävelylle.
Ja se on vain invasiivista teknologiaa.
Tämä vaikuttaa luonnollisesti aivoihin, fyysiseen kehoon ja myös mielentilaan.
Siksi meillä on niin sanottu eristämisepidemia.
Ihmiset ovat siis yhä yksinäisempiä ja keskittyvät tähän värikkääseen, digitaaliseen maailmaan, jota kutsun "Truman
Show'ksi", aivan kuten yhtä kirjaa kutsutaan - se on viimeinen.
Kysymykseen on siis itse asiassa vaikea vastata lyhyesti.
Koska tämä 5G-sodankäynti on niin laaja agenda, joka - toisaalta - on selvästi siirtymässä kohti kineettistä sodankäyntiä ja
siten myös häiriöitä globaalissa talous- ja rahajärjestelmässä.
Toisaalta on myös hyvin vahva kognitiivisen sodankäynnin osa-alue, jossa työtä tehdään kaikilla rintamilla.
Naton ja suurten teknologiayritysten taholta, ja sitten myös esimerkiksi tämän transhumanistisen agendan myöhemmässä
muodossa, jossa päädymme nopeasti Neuralinkiin tai vastaavaan.
Jos sitten Elon Muskin yritys haluaa luoda aivoimplantit ja yhteyden tekoälyyn, pilveen.
Tämä on bio-digitaalista konvergenssia eli ihmisen ja koneen sulautumista laajemmassa merkityksessä.
Ja sitten tietysti jossain vaiheessa herää kysymys, missä määrin olet vielä ihminen?
Kysymys on siis hyvin monimutkainen, ja voisin mielelläni pitää siitä kaksituntisen luennon.
On siis vaikea vastata lyhyesti.
Todellisuudessa olemme kuitenkin monikriisissä ja todennäköisesti ennennäkemättömän laajojen häiriöiden edessä.
Kysymys kuuluu, kuinka nopeasti ne tapahtuvat ja missä muodossa ne aiheuttavat häiriöitä.
Tämä digitalisaatio - tai teknokraattis-ranshumanistinen - on siis varmasti asteittainen prosessi, asteittainen
muutos, joka vie myös sukupolvia ennen kuin se saa jalansijaa.
Toinen voi tapahtua paljon nopeammin - kineettinen sota - periaatteessa ratkaiseva tuli puuttuu oikeasta paikasta, ja
silloin se voi laukaista tulipalon - olipa kyse sitten Lähi-idästä tai Taiwanista, Kiinasta, Yhdysvalloista tai
Venäjästä, Natosta, Ukrainasta, joten edessämme on varmasti häiritseviä aikoja ja
"epämiellyttävästi" luultavasti myös sotaisia aikoja.
Palataanpa takaisin kansalliselle tasolle.
On olemassa näitä ristiriitaisia kansakuntia: USA, Venäjä ja Kiina.
Palvelevatko ne kaikki eri tavoitteita vai onko kyse pohjimmiltaan samasta asiasta?
Yleisestä näkökulmasta katsottuna kutsun tätä aina politiikan tai geopolitiikan 2D- ja 3D- tai 4D-tasoksi.
2D-tasolla näemme todellisia konflikteja - tietenkin nyt Ukrainan ja Venäjän välillä - joissa ihmisiä kuolee, aivan liian
paljon ihmisiä, kineettisessä sodassa, jota todella käydään.
Ylemmällä tasolla, niin sanotusti 3D-tasolla, on instituutioita, kuten YK tai Baselin Kansainvälinen järjestelypankki.
Jos tarkastellaan esimerkiksi ensimmäisen tai toisen maailmansodan historiaa, neuvottelut
käydään juuri näissä instituutioissa ja järjestöissä.
Siis siellä, missä ei ole sotaa, missä asiaankuuluvat päättäjät tapaavat ja sitten katsotaan, mitä he tekevät.
Toisin sanoen normaalin työssäkäyvän, sotaa käyvän väestönosan näkökulmasta asia näyttää luonnollisesti
tältä, ja on myös niin, että kyseessä on kineettinen konflikti, että on olemassa sodan vaara.
Kiina, Amerikka, sota riehuu Ukrainassa.
Toisaalta on tunnustettava, että nämä 193 YK:n jäsenvaltiota ovat kaikki sitoutuneet Agenda 2030:een ja
tukevat ja panevat sitä täytäntöön sen mukaisesti.
Tämä näkyy hyvin selvästi siinä, että Amerikassa otetaan parhaillaan käyttöön Palantirin kanssa "Immigration OS" eli
maahanmuutto-käyttöjärjestelmä, joka periaatteessa kerää ennennäkemättömän paljon tietoa, käyttää big
data pooling -järjestelmää ja saa siten läpinäkyvän kansalaisen näyttämään lähes kauniilta.
Se on paljon pahempaa.
Kaikki - kuntoilulaitteista älypuhelimiin - kaikki, mitä on jotenkin saatavilla tietojen osalta, "yhdistetään"
ja sitten periaatteessa levitetään maahanmuuton aiheen kautta siten, että maahanmuuton ongelmaa torjutaan.
Sama asia on tietenkin nyt tapahtumassa Saksassa samalla tavalla, sillä Saksassa otetaan nyt käyttöön
digitaalinen henkilöllisyystodistus ja digitaalinen lompakko .
Sitten tarvitsemme asianmukaiset maksukortit maahanmuuttajille.
Kaikkea tätä valvotaan sitten täysin, ja Venäjä tekee täsmälleen samoin.
Kaksi päivää sitten uutisoitiin, että siirtolaisuudesta keskustellaan nyt kiivaasti myös Venäjällä, että myös siellä
otetaan käyttöön digitaalinen henkilöllisyystodistus, että myös siellä otetaan käyttöön digitaalinen raha digitaalisina ruplina.
Esityslistalla on siis periaatteessa 17 kestävän kehityksen tavoitetta ja niiden alatavoitteita.
Erityisesti 16 kohta on hyvin mielenkiintoinen, koska siinä käsitellään muun muassa toimielimiä.
Sitten tajuat, että he kaikki ajavat samaa asiaa.
Se ei kuitenkaan tarkoita, etteikö se voisi aiheuttaa sotaa.
Valitettavasti sota on hallitsevalle kastille paras bisnes.
Yhtäältä aseistuksessa, jossa yhtiöt, aivan kuten farmakologinen-digitaalinen-rahoituskompleksi,
voivat rikastua etukäteen ajamalla aseistusta, ReArm Europe jne. von der Leyenin kanssa.
Kyse on miljardeista, sadoista miljardeista, jotka sitten virtaavat näihin yrityksiin ja paisuneeseen
pörssi-infrastruktuuriin ja nouseviin osakekursseihin.
Toisaalta sota itsessään on tietysti hyvä bisnes edellä kolmannella tasolla oleville ihmisille.
Ensinnäkin ne voivat ottaa käyttöön asioita, jotka eivät olisi koskaan mahdollisia normaalina rauhan aikana.
Sodassa ja rakkaudessa kaikki on sallittua, ja valitettavasti niin se vain on.
Sodassa ne voivat toteuttaa asioita, jotka eivät muuten olisi koskaan olleet mahdollisia, kuten Bretton
Woodsin rahoitusjärjestelmä toisen maailmansodan jälkeen.
Tai pikemminkin se tapahtui vain kaksi päivää ennen virallisen toisen maailmansodan päättymistä, jolloin jo
neuvoteltiin uudesta maailman rahoitusjärjestelmästä.
- Tämä osoittaa myös, että tämä oli selvästi ensisijainen tavoite.
Ei se, että sota loppuu ja kuolema loppuu, vaan se, että tämä järjestelmä pannaan täytäntöön ; Bretton Woods ja näin ollen
nykyinen maailman rahoitusjärjestelmä ja näin ollen - tämä on nähtävä korkeammalla tasolla
- myös Kansainvälinen järjestelypankki (BIS).
Samaan aikaan kun sota on käynnissä, näiden maiden valtuutetut ja edustajat tapaavat hyvin harmonisessa
ilmapiirissä ja pitävät johtokunnan kokouksia, joissa päätetään ja suunnitellaan aivan erilaisia asioita:
Mitä teette sodan kanssa ja sen jälkeen ja kuka ansaitsee eniten?
Voin viitata artikkeliini, jota kutsutaan BRICS-huijaukseksi .
Tässä on kyse finanssikonglomeraatista eli Aasian pankeista, Kansainvälisestä järjestelypankista,
Kansainvälisestä valuuttarahastosta ja Maailmanpankista sekä siitä, miten ne ovat yhteydessä toisiinsa.
Tuossa on hieno lainaus Kiinan keskuspankin entiseltä johtajalta, joka sanoi:
"Emme kilpaile länsimaisen rahoitusjärjestelmän kanssa, vaan täydennämme sitä."
Ja kun ihmiset aina sanovat: "Kyllä, mutta on olemassa vaihtoehtoinen järjestelmä, kiinalaisten vaihtoehtoinen
SWIFT-järjestelmä", se on niin vaihtoehtoinen, että sitä kutsutaan yksinkertaisesti joksikin muuksi ja se toimii SWIFT-verkossa.
Teknisesti kyse on yksinkertaisesti SWIFT-verkosta eri nimellä.
Vaihtoehtoa ei ole.
Ne toimivat hyvin sopusointuisesti yhdessä tasolla ja varmistavat, että ne rahoittavat
sotia molemmin puolin, aivan kuten ennenkin.
He rahoittavat häiriöitä molemmin puolin ja järjestävät ja jäsentävät ne siten, että kaikki osapuolet hyötyvät niistä.
Kyllä. Eli ovatko nämä - olette nyt puhuneet erilaisista häiriötilanteista - kuuluvatko ne yhteen vai ovatko
ne asioita, jotka - kuten jo kysyin - ovat rinnakkaisia ja vain sattuvat liittymään jotenkin toisiinsa?
Vai tunnistatteko jonkin yhteisen säikeen, joka kulkee kaiken tämän läpi?
Voitte siis selvästi tunnistaa yhteisen säikeen, ja se riippuu pohjimmiltaan siitä, kuinka kauas taaksepäin menette.
Jos siis palataan 1800-luvun loppuun ja 1900-luvun alkuun, yksi keskeisistä aiheista on varmasti eugeniikka .
Eugeniikka oli brittien keksintö.
Periaatteessa kyse oli rotuteoriasta, ihmislajin jalostamisesta ja ihmislajin optimoinnista.
Tämä oli myös se, mikä valui Isosta-Britanniasta Amerikkaan.
Oli myös eugeniikkaliike ja eugeniikkaneuvosto.
Nämä olivat siis virallisia valtion laitoksia, jotka olivat huolissaan lajien optimoinnista.
Ja tietysti, sen kastin taholta, joka oli keskeisesti mukana ohjaamassa ja suosimassa tätä - tätä eugeniikan mallia -
tavoitteena oli tietysti suhteellisen tylsä, vaatimaton ja tottelevainen työväenluokka ja hallitseva kasti,
joka käyttäisi tätä kertakäyttöistä massaa hyväkseen.
Ratkaiseva tekijä on siis varmasti eugeniikka, jonka kohtaamme nykyään bioetiikkana, biodigitaalisena konvergenssina.
Erityisesti termin transhumanismi keksi Julian Huxley, joka oli brittiläisen Eugenics Society -järjestön johtaja.
Hän oli kaksi kertaa Britannian Eugenics Societyn johtaja ja myöhemmin Unescon ensimmäinen pääjohtaja.
Termi "eugeniikka" esiintyy hyvin usein Unescon perustamisasiakirjassa, ja tämä on tietysti
periaatteessa yhteinen säie, joka on kulkenut läpi koko historian yli 100 vuoden ajan.
Ja kun Adolf Hitlerin ja NSDAP:n (Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue Adolf Hitlerin johdolla) hallinnon ja natsikauden
jälkeen ihmiset tajusivat, että oli parempi olla puhumatta enää eugeniikasta - koska Adolf Hitler kannatti sitä
rotuteoriansa muunnelmassa - he sanoivat, että kutsumme sitä - Julian Huxley sanoi - kutsumme sitä transhumanismiksi.
Tämä kuulostaa paljon edistyksellisemmältä ja vähemmän epäilyttävältä kuin rotuoppi, mutta periaatteessa nämä
ovat niitä agendoja, joita kohtaamme nykyään uudessa asussa.
Loppujen lopuksi ne kaikki perustuvat eugeniikkaan.
Toinen osatekijä on teknokratia .
Tämä syntyi New Yorkissa vuonna 1917, ja siitä tuli Technocracy Inc. 1930-luvulla.
Ja nämä ovat mielestäni kaksi hallitsevaa, taustalla olevaa - en sano suunnitelmia, ne ovat käsitteitä - ne ovat
viime kädessä käsitteitä, joita käytetään yhä uudelleen sukupolvien ajan ja jotka paketoidaan eri tavoin.
Nämä ovat kuitenkin viime kädessä ratkaisevia tekijöitä kineettisessä sodankäynnissä, kognitiivisessa
sodankäynnissä, yhteiskunnallisessa, sosiaalisessa ja psykologisessa muutoksessa ja häirinnässä, ja ne määräävät ajat.
Jos haluatte siis eritellä sen, kyse on eugeniikasta ja teknokratiasta.
Tietenkin nämä ovat nyt kaksi liikettä, jotka viime kädessä kohdistuvat ihmisiä vastaan.
Ihmiset puhuvat ihmisten parantamisesta nimenomaan aivoimplanttien avulla, koska heistä tehdään "tyhmää massaa".
Ihmiset altistetaan tarkoituksellisesti asioille, jotka eivät ole heille hyväksi - kuten älypuhelimille, jotka
tekevät heistä "smombeja" - jotta heille voidaan tarjota ratkaisu, joka on lopulta taas ihmisiä vastaan.
Millaiset ihmiset ajavat tätä eteenpäin?
Vaikeaa, kyllä. Ette voi katsoa asianomaisten ihmisten päihin ja vain spekuloida.
Mutta kirjoituksista voi saada paljon tietoa.
Ja loppujen lopuksi siinä on edelleen jotain tästä - kyllä, ihmiset haluavat sanoa niin
nyt - uusfeodalismista tai uuskolonialismista.
Sanon aina, että tämä on itse asiassa samaa kolonialismia ja feodalismia, joka on aina ollut
olemassa, mutta tämän kastin välineet ovat vain muuttuneet.
- Joten mitä nykyään voidaan tehdä, tietysti propagandan ja mediamanipulaation osalta,
joka on lopulta kognitiivista sodankäyntiä.
Loppujen lopuksi kyse ei yleensä ole viestin sisällöstä vaan yksinkertaisesti tiedon massasta.
Niinpä hyvin harvat ihmiset pystyvät oikeasti asettamaan tärkeysjärjestykseen sen, mitä he ottavat vastaan,
ja suodattamaan uutisia, mikä on tärkeää ja mikä ei.
Periaatteessa tämän kastin kirjallisuus, joka kirjoittaa hyvin avoimesti siitä, mitä se suunnittelee, puhuu toistuvasti
feodalismin, eli valittuna olemisen, itseymmärryksen puolesta.
Ihmiset puhuvat myös mielellään "siniverisistä", aatelisista, jotka luulevat olevansa normaaliväestön yläpuolella, kun
taas minä sanon aina, että heillä ei ole oikeutta hallita.
Kukaan ei ole, ei ole koskaan ollut eikä tule olemaan.
Kaikki ovat tasa-arvoisia, ja nämä ihmiset eivät selvästikään näe sitä niin.
Kyllä. Sitten vaihtoehtomediat puhuvat hyvin usein uudesta maailmanjärjestyksestä - autoritaarisen, keskitetyn
hallinnon merkityksessä - että tietyt klubit/klaanit sopivat asioista takahuoneissa, jotta maailma voi hyötyä niistä.
Valtavirran tiedotusvälineet luonnollisesti haukkuvat tämän salaliittoteoriaksi.
Kysymys kuuluu, mikä on teidän mielipiteenne tästä? Mikä on oikein nyt?
Kyllä, tarkoitan, että termi salaliittoteoria juontaa juurensa CIA:n asiakirjaan, johon olen
juuri linkittänyt uudelleen tässä artikkelissa.
Tämä aloitettiin tietenkin aikanaan, jotta John F. Kennedyn tarinan arvostelijat saataisiin vaiennettua - toisin sanoen
kaikki, jotka epäilivät virallista kertomusta, Warrenin raporttia ja niin edelleen, mustamaalattiin
salaliittoteoreetikoiksi, joten periaatteessa toisinajattelijoiden äänet pyrittiin vaimentamaan.
Se on siis tietysti kehystetty termi , aivan kuten termi corona denier tai vastaava oli corona-kriisin aikana.
Tätä ei pidä ottaa vakavasti.
Sitä paitsi, asiaa on tarkasteltava näin: salaliitto on sääntö eikä poikkeus.
Jos olen työntekijä yrityksessä ja esimieheni häiritsee minua jotenkin, mitä teen viiden kollegani kanssa?
Koordinoin ja yritän jotenkin muodostaa yksikön, joka voi joko tehdä asialle jotakin tai ilmaista, että et ole yksin.
Sitä voisi kutsua jopa salaliitoksi.
Loppujen lopuksi kyse on kuitenkin yhteistyöstä.
Yhteistyö on siis se, mikä tekee meistä ihmisiä.
Tämä on spontaani järjestys.
Jos haluamme järjestää jotakin yhteisössä, ystäväpiirissämme, meillä on myös spontaani tilaus, jossa
soitamme niille, jotka voivat auttaa meitä, ja sitten muodostamme pienen ryhmän, joka tekee jotakin.
Nämä ihmiset tekevät siis samaa.
Ja tietysti on lukemattomia ympyröitä.
Tunnemme jo monet heistä.
Tunnetuin niistä on Maailman talousfoorumi.
Minulle se on enemmänkin markkinointiosasto, ja se on myös hyvin julkinen.
Sitten ovat Bilderberg-konferenssit.
Sitten on Bohemian Grove.
Tuolla on Le Cercle.
Tällaisia instituutioita, ajatushautomoita ja säätiöitä, joissa ihmiset kokoontuvat pienissä ryhmissä
muodostaakseen pohjimmiltaan eugeniikkaa ja transhumanismia seuraavan agendan laajemmassa mielessä, on paljon.
Ja minä kutsun sitä yksinkertaisesti yhteistyöksi. Se on maailman normaalein asia.
Ongelmana on tietenkin se, että me normaaliväestönä keskitymme muihin asioihin.
Jotta voimme keskittyä myönteiseen.
Jos perustamme osuuskuntia, haluamme osuuskunnan, haluamme vaikuttaa ystäväpiirissä, ehkä tehdä
jotain yhteisössä ja paikallisessa neuvostossa.
Nämä ovat myönteisiä näkökohtia.
Tämä on yhteistyötä, joka hyödyttää ryhmääsi.
Vaikka on aivan selvää, että nämä piirit, jotka kokoontuvat yksityisesti tehdäkseen
yhteistyötä, toimivat yleensä tavallista väestöä vastaan.
Koska he ajavat läpi agendaa, jota kukaan meistä ei äänestänyt ja josta emme useinkaan tiedä mitään,
ellemme aktiivisesti etsi sitä, tutki sitä ja puutu siihen.
Toisin sanoen minulla ei ole mitään tekemistä salaliiton kanssa.
Kyse on suurelta osin järjestäytyneestä rikollisuudesta.
Koska jos minulla on mandaatti poliitikkona ja jos minun on tarkoitus edustaa kansan tahtoa - jos te niin
ajattelette - minun on tietenkin kuunneltava kansan tahtoa.
Mutta on olemassa tämä tunnettu Princetonin tutkimus, jonka haluan aina mainita, vuodelta 2017 - muistaakseni
vuodelta 2015 - jossa analysoitiin äänestäjien tahdon ja reaalipolitiikan välistä korrelaatiota , ja se on nolla.
Tuolloin erään yhdysvaltalaisen julkaisun otsikko kuului: "Amerikka ei ole enää
demokratia, Euroopan pitäisi varoa tulevaa".
Voit siis kutsua sitä salaliittoteoriaksi, mutta se on vain ihmisiä, jotka joko harjoittavat aktiivisesti
propagandaa ja haluavat mustamaalata meidät sen avulla.
Tai sitten kyse on ihmisistä, jotka eivät ole perehtyneet asiaan ja jotka yrittävät ymmärtää laajemmassa mielessä, mitä yhteistyö
tarkoittaa, kun luulee olevansa kastissa, joka omistaa tai ainakin hallitsee valtaosaa
tuotantovälineistä, teknologiasta ja teollisuudesta.
Joten kyllä, minulla on tapana nauraa termille.
En oikeastaan ota sitä vakavasti.
No, tosiasia on, että tämä kastikaan ei ole "vihreä" keskenään, koska valta houkuttelee heitä ottamaan yhä
enemmän ja enemmän itselleen - aina, että minä olen se yksi.
Miten se ylipäätään pysyy kasassa?
Miten voitte kuvitella, että näyttää olevan olemassa suunnitelma, jota he ovat noudattaneet sukupolvien ajan, vaikka he eivät
pysty tekemään todellista yhteistyötä - kuten nyt esimerkiksi yhteisötasolla, jossa he haluavat tehdä jotain kylän hyväksi.
Miten voitte kuvitella sen?
Miten tällainen yhteenkuuluvuus toimii?
Johtamisessa puhutaan mielellään politiikalla johtamisesta.
Joten asetetaan suojakaiteet, ja periaatteessa se on jotain transhumanismin tai eugeniikan tai teknokratian kaltaista.
Toisin sanoen liikutte yhteen suuntaan jonkin kertomuksen, ideologian tai käsitteen perusteella.
Välillä on tietysti risteyksiä ja esteitä.
Tietenkin on myös sisäisiä ristiriitoja.
Tämä näkyy hyvin Amerikassa, jossa on konservatiivinen blokki, johon tuolloin kuuluivat
George Bush ja Dick Cheney ja niin edelleen.
Ja tämä koko klikki on konservatiivinen valtajoukko ja perheklaani, joka on käyttänyt valtaa
Amerikassa yli 100 vuotta - erityisesti Bushin perhe.
Ja sitten on tietysti demokraattisemmin suuntautunut valtablokki - esimerkiksi Biden (nyt viimeisimmässä
tapauksessa), George Soros ja Bill Gates, nämä ovat tämän vasemmistolaisemman kuplan rahoittajia.
Tällä hetkellä konservatiivit ovat vallassa.
Sitten meillä on yleensä Peter Thielin kaltaisia rahoittajia, jotka pitävät itseään liberaalikonservatiivina.
Kyse on tietysti sisäisestä valtataistelusta, koska loppujen lopuksi kyse on tietenkin siitä, kuka istuu pöydän päässä ja
kenellä on sananvaltaa sanotussa uudessa maailmanjärjestyksessä tai nykyisessä vallitsevassa järjestelmässä.
Niiden välillä on siis varmasti ristiriitoja.
Mutta se, mikä on hyvin johdonmukaista , on se, että te toimitte aina jonkin agendan pohjalta.
Toisin sanoen, että asiat liikkuvat aina teknokratian suuntaan.
Se näkyy nyt myös Saksassa.
Periaatteessa sillä ei ole väliä, kuka on vallassa, ei edes nyt vaalien jälkeen.
Vihreää taloutta, johon liittyy hiilidioksidipäästöjen seuranta ja päästökauppa, jatketaan edelleen.
Mitään tästä ei poisteta tai muuteta.
- Päinvastoin, nyt on käytössä kokopäiväinen biometrinen valvonta, jossa käytetään sähköistä henkilökorttia ja
digitaalista kansalaislompakkoa ja vastaavia välineitä.
Perustelut: Meidän on edistettävä sisäistä turvallisuutta ja järjestäydyttävä paremmin.
Nyt siis otamme käyttöön biometriikan ja sähköisen tunnistuksen vaalivilpin ja muun muassa vaalivilpin estämiseksi, aivan kuten
Amerikassa, kun taas edellinen hallitus otti käyttöön saman järjestelmän, saman biometriikan, saman massavalvonnan, koska
erilainen potentiaalinen riski, nimittäin virus, oli olemassa.
Silloin sanottiin, että tarvitsemme kiireellisesti biometristä seurantaa ja 2G- tai 3G-seurantaa ja QR-koodidystopiaa
terveydenhuollon ja maailmanlaajuisen terveydenhuollon alalla.
Joten päädyt samaan malliin, se ei muutu lainkaan.
Periaatteessa ainoa asia, joka muuttuu, on markkinointiväline.
Miten saada se jotenkin maistumaan väestölle.
Tämä tarkoittaa, että vaikka eri ryhmät eivät olekaan "vihreitä" keskenään, niillä on yhteinen tavoite.
Minusta tuntuu, että he haluavat ottaa mahdollisimman paljon pois normaaliväestöltä.
Olkoon se sitten kognitiivista tai aineellista, pitää se itsellään.
Ovatko he yksityishenkilöitä, perheitä vai suuria yrityksiä?
Miltä nämä valtarakenteet näyttävät?
Voi luoja, kuinka pitkä tästä luennosta tulee?
Verkosto on valtava, siihen ei voi vastata tarkasti.
Toisaalta on tietysti perheklaaneja, kuten Bushit, jotka ovat periaatteessa levittäneet siipiään Yhdysvaltain politiikassa 100
vuoden ajan, koonnut resurssejaan ja periaatteessa rikollinen klaani, joka pääsee valtaan tai on ollut vallassa ajoittain.
Kennedyt eivät ole paljon parempia.
He ansaitsivat rahansa oopiumin, aseiden ja alkoholin salakuljetuksella ja kasvoivat siellä.
Se on koko Yhdysvaltain itärannikko, joka perustuu pohjimmiltaan Itä-Intian komppanian seuraajiin ja oopiumikauppaan.
Valtavirran tiedotusvälineistä voi helposti lukea, että Harvardin ja Princetonin ja kaikki nämä yliopistot
ovat periaatteessa entisten oopiumparonien perustamia.
Eivätkä Kennedyt pääse siitä irti.
Toisaalta on varmasti näitä perheklaaneja.
Toisaalta on olemassa näitä verkostoja, kuten Bilderberg-konferenssi.
On tietenkin mielenkiintoista, että toisaalta on George Soros, Peter Thiel tai Eric Schmidt, jotka periaatteessa
edustavat hyvin julkisesti vastakkaisia ideologioita.
Yksi on vasemmistodemokraattinen - kuten Eric Schmidt, entinen Google-pomo - ja toinen on
oikeistoliberaalikonservatiivinen, kuten Peter Thiel.
He ovat siis julkisuudessa ja tiedotusvälineissä täysin vastakkaisia, mutta tapaavat sitten Bilderberg-konferenssissa,
jossa he molemmat kuuluvat johtoryhmään.
Tämä viittaa siihen, että siellä keskustellaan jostain muusta kuin mitä näemme tiedotusvälineissä, joissa suurin osa
siitä on luultavasti vain näytöstä tai ihmiset yrittävät julkisesti varmistaa äänestäjien osuutta tai valtaa.
- Samalla kun digitalisaation ja transhumanismin kaltaisia asioita jatketaan taustalla,
ja ihmiset tulevat hyvin toimeen keskenään.
Ihmiset ovat siis yleensä ystäviä myös yksityiselämässään.
Sen näkee aina liittopäivillä, kun sanotaan, että me kiistelemme talk show'ssa -
jotenkin vihreät vastaan CDU ja vasemmisto ja AfD.
Ja sitten lopussa he seisovat jossain paneelissa, nauravat ja pitävät hauskaa yhdessä.
Tämä on periaatteessa kerho.
Ja se, mitä meille esitetään julkisuudessa, on yleensä kuin saippuaoopperaa.
Kyllä. Olette hyvin vahvasti julkisuudessa näissä asioissa.
Miten saat ihmiset kuuntelemaan sinua?
Ensinnäkin en halua, että kukaan kuuntelee minua.
Itse asiassa haluan, että ihmiset kuuntelevat itseään ja intuitiotaan, sisäistä ääntään ja omaa omaatuntoaan.
Koska kuten aiemmin totesin, ei ole oikeutta hallita.
Kenenkään ei myöskään tarvitse sanella sinulle tai minulle mitään.
Ainoa asia, jonka pitäisi ohjata meitä elämässä, on henkilökohtainen käsityksemme todellisuudesta.
Ja jokaisen on päätettävä tämä hyvin subjektiivisesti itse.
Toisin sanoen kerään periaatteessa tietoja ja asetan ne sitten saataville - ja ennen kaikkea kaikki lähteet, joita käytän
päätelmiini päätyäkseni - jotta lukijat voivat ymmärtää ne itse ja päättää, tulevatko he itse samaan johtopäätökseen.
Minusta ne ovat yleensä hyvin loogisia, enkä ymmärrä, miten voisit keksiä mitään muuta.
Jokainen voi kuitenkin päättää itse.
En halua ihmisten uskovan minua lainkaan.
Pahinta, mitä voit tehdä, on yksinkertaisesti omaksua ja mukauttaa mielipiteitä ja uskoa ketä tahansa.
Sinun pitäisi kuunnella vain itseäsi.
Mielestäni on tärkeää, että käytämme myös oikeita termejä.
Jos siis kutsun itseäni vannoutuneeksi, salaliittoteoreetikoksi tai joksikin muuksi
vastaavaksi, teen tietysti ihmisille palveluksen.
Näitä termejä ei löydy teksteistäni.
Koska kyse ei aina ole salaliitoista vaan järjestäytyneestä rikollisuudesta.
Ja periaatteessa on hyvin yksinkertainen lause: Seuraa rahaa.
Seuraa siis rahaa, kuten kuka tahansa etsivä tekisi, kuka tahansa komisario, joka haluaa ratkaista rikoksen.
Minä teen samoin.
Voit viedä minkä tahansa artikkelini oikeuteen, ja sinulla on hyvät mahdollisuudet
voittaa, koska periaatteessa kaikki on todistettu.
Eikä jollakin YouTube-videolla, jonka on tehnyt herra XY, joka kerran kuuli joltakulta, että näin voisi olla, vaan
yleensä Unescon, CIA:n jne. alkuperäisten asiakirjojen avulla.
Sitten voitte itse lukea, mitä nämä ihmiset todella tekevät ja kirjoittavat, mitä he ilmoittavat, mitä he
jälkikäteen myöntävät ja tunnustavat - mikä tapahtuu usein vasta vuosikymmeniä myöhemmin.
Sinun on siis myös käytettävä oikeita termejä.
Siksi käytän sellaisia termejä kuin havaintotalous .
Periaatteessa kyse ei ole vain kokopäiväisestä valvonnasta, vaan rahan ansaitsemisesta kokopäiväisellä valvonnalla.
Loppujen lopuksi suuret teknologiayritykset, jotka louhivat aikamme kultaa - dataa -
tienaavat sillä tietenkin valtavia summia rahaa.
Ne kuitenkin toimittavat nämä tiedot myös hallitukselle tai salaisille palveluille.
Tämä puolestaan antaa heille luonnollisesti pääsyn yksittäisiin harhaoppisiin, ei-uskoviin kriitikoihin,
jotka jotenkin delegitimoivat itsensä valtiota vastaan.
Toisin sanoen kyseessä on hyvin epäterve verkko.
Benito Mussolini kuvaili sitä tuolloin täydelliseksi fasismin muodoksi: "Korporatismi.
Kun valtio ja yritykset yhdistyvät epäterveeksi valtarakenteeksi." Ja juuri sellaista meillä on.
Siksi tämä valtarakenne on niin valtava, sekava ja vaikeasti rajattavissa, koska periaatteessa
politiikka ei ole enää pitkään aikaan päättänyt mistään.
Periaatteessa ylikansalliset järjestöt, niiden edustajat, aivoriihet ja YK:n kaltaiset tahot, jotka sitten esittävät meille
Agenda 2030:n ja kestävän kehityksen tavoitteet, joiden puolesta kukaan meistä ei ole koskaan äänestänyt, mutta jotka sitten
pannaan täytäntöön ja joiden noudattamista valvovat asianomaiset kansalliset hallitukset, ovat tehneet päätöksiä jo pitkään.
Periaatteessa tämä on vastoin kansalaisten tahtoa, sillä he eivät äänestäneet sen
puolesta eikä heillä ole mitään sananvaltaa asiassa.
Minulle politiikka on siis vain toimeenpaneva osa ylikansallista rakennetta, jota ei kutsuta
maailmanhallitukseksi vaan globaaliksi hallinnoksi.
Jossain vaiheessa tämä johtaa varmasti yhä vahvempaan maailmanlaajuiseen hallintorakenteeseen.
Viimeistään silloin, kun meidän on jossain vaiheessa maksettava kestävyysveroa YK:lle, mistä on jo keskusteltu.
Kansalliset hallitukset pysyvät tietenkin edelleen olemassa.
Koska se on se, mitä näet.
Siinä voin simuloida demokratiaa ja äänestystä ja antaa äänestäjille tunteen, että he
osallistuvat, mutta loppujen lopuksi se ei ole totta.
Eli se tarkoittaa, että pelättyä yhden maailman hallitusta, joka sitten istuu jossain Genevessä tai New
Yorkissa, ei luultavasti tule olemaan olemassa, vaan pikemminkin näitä alaosastoja, joita meillä jo on?
Aivan, sekään ei ole myytävänä.
Jos siis haluan jatkossakin esitellä demokratian mallia tiedotusvälineissä ja sanoa, että se on kaikkien aikojen paras
demokratia, en tietenkään voi sanoa, että meillä on nyt maailmanhallitus, että täällä on jotenkin
kahdeksan iäkästä herrasmiestä, jotka kokoontuvat takahuoneessa ja päättävät sitten koko maailman puolesta.
Se ei tietenkään ole mahdollista. Ihmiset tietysti tietävät senkin.
Siksi tulee tietenkin olemaan jatkossakin kansallisia hallituksia, mutta aina tulee olemaan uusia välineitä, jotka
vaativat ylikansallista suvereniteettia ja varmistavat sen.
Aivan kuten tämä WHO:n sopimus, jolla tietenkin varmistetaan, että terveydenhuoltoalalla ei enää ole kyse
kansallisista hallituksista vaan ylikansallisesta rakenteesta, joka määrää, mitä yksittäisissä maissa tapahtuu.
Kyllä.
Miksi luulet ihmisten sietävän tätä?
Yhä useammat ihmiset tajuavat, että he ovat tyytymättömiä hallituksiinsa, ja he ehkä jopa toivoisivat
uutta alkua ja jopa suostuisivat maailmanhallitukseen.
Kyllä, on yllättävän paljon ihmisiä, jotka eivät pidä sitä niin pahana.
Mutta nämä ovat yleensä niitä ihmisiä, jotka eivät katso tarkemmin.
Jokainen, joka pitää itseään demokraattina - erityisesti nyt Sveitsissä ruohonjuuritason
demokraattina - haluaa vaikuttaa yhteisössään.
Se tarkoittaa, että hän haluaa sanoa mielipiteensä, sanoa mielipiteensä, esittää näkökantansa - puolesta ja
vastaan - ja sitten jotenkin päästä yhteisymmärrykseen.
Sitä demokratia itse asiassa on.
Kyse on prosessista, usein myös konfliktista, keskustelusta, diskurssista, joka on ratkaistava jossain.
Ja niin ei tietenkään tapahdu.
Luulen, että monilla ihmisillä ei ole oikeastaan yleiskuvaa, koska heillä ei yksinkertaisesti ole aikaa normaalissa työelämässä.
Kenellä on aikaa viettää neljä, kuusi tai kahdeksan tuntia illalla jonkin asian tutkimiseen, jos sitä ei esitellä hyvin kirjassa?
Kun puhut ihmisten kanssa kadulla, tuntuu, että kaikki ovat jotenkin samaa mieltä kanssasi, että he ovat
latenttisesti tyytymättömiä, mutta eivät oikeastaan tee mitään.
Tiedotusvälineet kertovat meille, että meidän kaltaisiamme freelance-toimittajia on korkeintaan 20 prosenttia väestöstä.
Onko asia todella näin?
Ei, en näe asiaa niin.
Haluan aina mainita esimerkkinä Sveitsin kansanäänestykset - silloin koronaviruksesta ja Covid-laista.
Ensimmäinen kansanäänestys oli ensimmäinen, jossa laki aluksi jopa hylättiin.
Tarkastelin näitä ennusteita - tai ennusteita - ja jossain vaiheessa tulos oli muistaakseni seuraava:
47 prosenttia hylkäsi tämän lain, mikä sitten tarkoitti, että se sittenkin hyväksyttiin.
Mutta 47 prosenttia väestöstä äänesti jo ensimmäisessä kansanäänestyksessä tämän järjestelmän - tämän valvontaseuranta-
ja viime kädessä valvontajärjestelmän - käyttöönottoa vastaan.
Uskon, että suuri osa tiedotusvälineiden kuvauksesta tästä kriittisestä kuplasta on täysin liioiteltua.
Koska tietysti ihmisille on annettava tunne, että he ovat jotenkin outo, hullu ja kriittinen
osa väestöstä ja että he ovat ehdoton vähemmistö.
Sitten tunnet itsesi voimattomaksi.
Tämä luo tietysti voimattomuuden ja avuttomuuden tunteen ja varmistaa, että ihmiset istuvat edelleen kotona
sohvalla apaattisina ja ovat luonnollisesti ärsyyntyneitä siitä, että he eivät voi tehdä mitään.
Mutta minä näen asian aivan toisin, koska kuten sanoin, kun on liikkeellä kaupungissa, analogisessa tilassa ja puhuu ihmisille,
on melko harvinaista tavata joku, joka todella ajattelee, että kaikki on hyvin, joka on todella innostunut Saksan
hallituksesta, Yhdysvaltain hallituksesta, olipa se sitten Trump tai hänen edeltäjänsä, tai Sveitsin hallituksesta.
Tuskin tapaat ketään julkisesti, pubissa tai junassa, joka olisi täysin innostunut.
Havaintoni on, että ne ihmiset, joita tapaat ja jotka todella puhuvat siitä myönteisesti, ovat vähemmistönä.
Se on 20, 18, 25, 15 prosenttia, riippuen siitä, missä mennään, ehkä jopa 30 prosenttia.
Uskon kuitenkin, että tämä on vähemmistö.
Uskon, että 60-70 prosenttia väestöstä on ymmärtänyt, että heitä huijataan, että tämä on
julkisivu ja että tyytymättömyys on hyvin suurta.
Uskon, että näistä - sanotaan vaikka 60 tai 70 prosenttia - suuri osa ei ole vielä
tarpeeksi itsevarma ilmaistakseen tätä julkisesti.
Koska tietysti pelkäät, että työnantajasi saa tietää siitä, että sinulle aiheutuu haittaa työssäsi, että et ehkä enää
saa liittyä tennis- tai ampumakerhoon, että ystäväsi pitävät sinua spitaalisena, jolla on outoja teorioita.
Uskon kuitenkin, että jos asiasta puhuu avoimesti - ja tämä on minun kokemukseni - huomaa
nopeasti, että monet ihmiset ovat hyvin kriittisiä.
Tärkeää on, ettei käytetä hallitsevan kastin, propagandakoneiston ehdottamia termejä.
Älkää siis puhuko ilmastonmuutoksesta, jos joku puhuu teille ilmastonmuutoksesta, puhukaa ympäristönsuojelusta.
Kun joku puhuu pääoman kasautumisesta ja Elon Muskin kaltaisista pahoista miljardööreistä, puhukaa myös Sorosin ja Gatesin
kaltaisista pahoista miljardööreistä, jotka päätyvät myös rikollisiin järjestäytymisiin ja yhteistyöhön sellaisten
asioiden käyttöön ottamiseksi, joita kukaan meistä ei äänestänyt.
Ja yritä kuvata asioita sopivammilla termeillä.
Kyse ei ole salaliittoteorioista, vaan järjestäytyneestä rikollisuudesta ja
tutkivasta journalismista, vaan kriminologiasta.
Valvontavaltiossa ei välttämättä ole kyse valvontavaltiosta vaan valvontataloudesta, koska se on hyvin tiivis vuorovaikutussuhde
yritysten, valtiokoneiston ja salaisen palvelun välillä.
Jos siis yrität lähestyä ihmisiä oikealla sanastolla, voit myös puhua toiselle osapuolelle -
käänteislauseissa - hyvin rakentavalla tavalla.
Koen tämän itse yhä uudelleen ja uudelleen, kun puhun sellaisten ihmisten kanssa, joita voisi kuvailla täysin "wokeiksi" tai
"täysin vastakkaiselta rannalta", jotka voivat keskustella kanssani asiasta hienosti, koska kannatan myös
ympäristönsuojelua, eikä kukaan pidä mikromuoveista ruoassaan.
En myöskään kannata Muskin, Sorosin tai Gatesin kaltaisia supermiljardöörejä, jotka voivat ostaa rahoillaan niin paljon
vaikutusvaltaa, että he tappavat ihmisiä Amerikassa ja Afrikassa huumeiden avulla
kampanjoilla, jotka ovat pohjimmiltaan vain haitallisia.
Steriloinneista kuolemiin, kaikkeen, mitä menneisyydessä on tapahtunut.
Jos siis yritätte vain koota ihmisiä - ja mielestäni kaikkien on katsottava itseään - koska monet ihmiset ovat
tietenkin edelleen hyvin pettyneitä koronaviruskriisiin, naapureihinsa ja työnantajaansa.
Mutta jos olet hieman paremmin perillä asioista ja sinulla on hieman enemmän näkemystä kuin muilla ja olet nähnyt
nämä asiat läpi, silloin sinulla on myös vastuu antaa hieman periksi ja olla järkevämpi ja silti lähestyä ihmisiä.
Koska olemme yksi laji, meidän on jotenkin jaettava tämä elinympäristö yhdessä.
Ja jos jatkamme jakautumista koronamyönteisten ja -vastaisten, maahanmuuttomyönteisten ja -vastaisten sekä Trump-myönteisten,
Trump-vastaisten ja Merzin ja BlackRockin välillä Saksassa. Mitä enemmän tällaisia jakavia narratiiveja
tuodaan väestöön, sitä enemmän joudumme käsittelemään itseämme ja horisontaalisia konflikteja.
Ongelma on huipulla, kuten näimme vuonna 2008 Occupy Wall Street -liikkeen yhteydessä.
Viimeksi ihmiset, vasemmisto ja oikeisto, katsoivat ylöspäin yhdessä Occupy Wall Streetin aikana.
Kaikkialla oli suuri vauhti, ja ihmiset tunnustivat, että kyse oli keskuspankeista: Keskuspankit, suuret pankit, jotka meidän on
pelastettava rahoillamme, veroillamme miljardien eurojen edestä.
Eikä heillä ollut tätä horisontaalista konfliktia.
Sen jälkeen erityisesti Amerikassa syntyi jälleen Tea Party -liike ja progressiivinen "woke" .
Ja jälleen kerran ihmiset ovat horisontaalisessa konfliktissa ja hakkaavat toistensa päitä sen sijaan, että he todella
puuttuisivat ongelmaan, joka yleensä on ylöspäin katsominen.
Kyllä.
Ja missä määrin olemme nyt tämän prosessin armoilla vai voimmeko puolustautua, varustautua sitä
vastaan, mitä jonkin on tarkoitus tehdä meille?
Olemme samaa mieltä tästä ja annamme hänelle siksi vallan.
Toisaalta, jos otamme vallan itsellemme, otamme sen pois heiltä - nämä mahdollisuudet, niin sanoakseni.
Mitä useammat ihmiset tekevät näin, sitä laajemmaksi ja kattavammaksi tämä prosessi muuttuu.
Mitä neuvot ihmisiä tekemään?
Ensinnäkin on tietenkin ymmärrettävä, että mitä enemmän propagandaa on, mitä enemmän epäilyttäviä,
skitsofreenisiä kertomuksia heitetään huoneeseen, sitä enemmän tapahtuu paheksuntaa.
Tänään on siis aihe A, josta on oltava raivoissaan.
Seuraavana päivänä on aihe B, joten sinun on oltava raivoissaan.
Mitä enemmän näin tapahtuu, sitä enemmän se on merkki siitä, että norsunluutornissa vallitsee tietty paniikki, koska luottamus
politiikkaan ja valtioon on tietysti laskenut vuosikymmeniä.
Luottamus julkiseen yleisradiotoimintaan on vähenemässä.
Äänestysaktiivisuus laskee ja laskee.
Toisin sanoen yhä useammat ihmiset ovat aivan ilmeisesti ymmärtäneet, mitä heitä hallitaan ja että sillä
ei oikeastaan ole paljon tekemistä demokratian kanssa, he ovat pettyneitä ja kääntyvät pois.
Ja tietysti useimmat ihmiset tekevät sen tietyssä tuskassa - toisin sanoen pettymyksen vallassa - niin, että he eivät
yksinkertaisesti halua enää käsitellä asiaa, vaan keskittyvät sen sijaan yksityiselämäänsä, asioihin, joihin he voivat vaikuttaa.
Ja se on itse asiassa totta.
Jos en olisi mukana journalismissa, en useinkaan katsoisi näitä juttuja, koska usein on niin, että groteski
tarinankerronta yksinkertaisesti loukkaa omaa älykkyyttä.
Mutta se, mitä teidän on neuvottava ihmisiä tekemään, on sen tunnistaminen: Meitä on vielä enemmän!
Jos siis otetaan hallituksen ja sen poliisivoimien tai virkamieskunnan toimintaedellytykset ja verrataan niitä sitten
tässä maassa asuvien ihmisten määrään väestömääränä, niin meillä on valtava ero koneiston - valtiokoneiston,
järjestelmän, miksi sitä sitten halutaankin kutsua - ja sen väestön välillä, jolla tosiasiassa on valta.
Tämä on itse asiassa myös demokratian idea, että suvereeni päättää.
Tämä tunne on erityisen voimakas Sveitsissä.
Hyvin nopeasti tulee tunne, että liittovaltion hallitus jotenkin sanelee teitä, jos teiltä ei kysytä.
Nyt meillä on nämä EU:n puitesopimukset, mikä tarkoittaa, että kansanäänestystä yritetään kiertää jotenkin, eikä
sitä tarvitse viedä valtioiden neuvoston käsiteltäväksi."
Yrität päästä siitä jotenkin pois.
Ja ihmisten on yksinkertaisesti osallistuttava aktiivisesti.
Demokratia on prosessi. Jos teillä on jo tämä "paras malli" - ja se on luultavasti yksi parhaista malleista, jotka me tunnemme ja
joista meillä on myös jonkin verran käytännön kokemusta - jos haluatte osallistua ja aktiivisesti saada aikaan
jonkinlaisen myönteisen tuloksen, teidän on osallistuttava, ja teidän on tehtävä se paikallisesti.
Koska Churista käsin ei voi vaikuttaa Bernin liittoneuvostoon.
Se, mitä voit kuitenkin tehdä, on saada kunnanhallitus kuuntelemaan, antamaan panoksensa ja määrittämään sävyn.
Ja jos tarpeeksi monta kuntaa tekee näin ja tarpeeksi monta kuntajohtajaa ryhtyy toimiin kantonissa ja kantoni ryhtyy
toimiin Bernissä, silloin teillä on valta vaikuttaa asiaan.
Corona olisi varmasti ollut hyvin erilainen, jos ei olisi ollut niin paljon vapaata mediaa ja niin paljon vastustusta.
Aktivoidu siis, nouse sohvalta äläkä kuluta kriisiä kuin elokuvaa.
Se on meidän kaikkien elämää, ja me voimme muokata sitä, koska tulevaisuus ei ole ennalta
määrätty, vaan sitä voidaan muuttaa vielä nyt.
Kyllä, kiitos paljon arviostanne ja siitä, että jaoitte tietonne kanssamme.
Haluaisitko sanoa vielä jotain muuta yleisölle lopuksi?
Kyllä, se oli melkein loppulausuma, mutta teidän on ymmärrettävä, että te itse olette voima, muutos,
myönteinen tulevaisuus ja että elämä on kaunista.
Elämä on kaunista, ja kaikki muu, mistä ihmiset yrittävät vakuuttaa meidät - olipa kyse sitten pelosta,
haluttiinko meidät saada pelkäämään sotia, pelkäämään digitalisaatiota ja niin edelleen - on vain keino hallita.
Elämä on kaunista.
Teidän pitäisi elää motivoitunutta, onnellista ja tyydytettyä elämää perheenne kanssa ja siinä paikallisessa ympäristössä, joka
teillä on, eikä teidän pitäisi missään tapauksessa sallia, että teidät työnnetään tähän pelon tai tuskan asenteeseen ,
johon tiedotusvälineet - propagandakoneisto haluaa meidät työntää - koska silloin he ovat jo saavuttaneet tavoitteensa.
Tulevaisuus ei siis ole ennustettavana vaan muokattavana - kuten Antoine de Saint-Exupéry kerran sanoi.
Uskon, että se kannattaa tehdä olemalla aktiivinen ja elämällä onnellista elämää, sillä
onnellinen elämä on todellinen vallankumous.
Kiitos paljon tästä haastattelusta. Kaikkea hyvää teille, herra Regenauer.
Kiitos kutsusta.