Potom si uvedomíte, že všetci sledujú ten istý cieľ.
To však neznamená, že to nemôže spôsobiť vojnu.
Bohužiaľ, vojna je pre vládnucu kastu najlepším obchodom.
To, čo sa nám prezentuje na verejnosti, je zvyčajne niečo ako telenovela.
Ak chcem v médiách naďalej prezentovať model demokracie a tvrdiť, že je to najlepšia demokracia všetkých čias, potom, samozrejme,
nemôžem ísť a povedať, že tu teraz máme svetovú vládu, ktorú tvorí osem starších pánov, ktorí sa
stretávajú v zadnej miestnosti a potom rozhodujú za celý svet.
Samozrejme, že to nie je možné.
Buďte aktívni, vstaňte z pohovky a nehltajte krízu ako celovečerný film.
Je to život nás všetkých a my ho môžeme formovať, pretože budúcnosť nie je určená , môžeme ju zmeniť už teraz.
Dnes som cestoval do Švajčiarska, aby som sa porozprával s jedným zvláštnym mužom.
Je to človek, ktorý pozná detaily aj celkový obraz a dokáže rôzne aspekty spojiť do jedného celku.
Narodil sa v roku 1978 a je hudobníkom, autorom rôznych kníh, prevádzkovým manažérom, rozhlasovým
moderátorom, podnikateľom a poradcom v oblasti riadenia.
Žil a pracoval v 20 rôznych krajinách, hovorí piatimi jazykmi a získal tak komplexný obraz o svete.
Nie je človekom, ktorý len papagájuje iné názory alebo používa rozprávanie, ale sám prichádza veciam na koreň.
Dnes vás v štúdiu Chur víta Tom-Oliver Regenauer.
Ďakujem veľmi pekne za pozvanie. Áno, s potešením.
Dnes hovoríme o "mocenských štruktúrach" alebo "Kto vládne svetu?".
Moja prvá otázka - začnime situáciou vo svete - vo svete je opäť vojna, na Ukrajine, v
pásme Gazy, v Jemene, všade sa hromadí zbrojenie.
EÚ sa teraz opäť rozhodla vynaložiť 150 miliárd eur na vybudovanie výrobných kapacít pre zbrane a logistiku.
Súčasne existuje napätie medzi veľmocami USA, Ruskom a Čínou, ktoré sa enormne zvyšuje.
Ale Európa, Blízky východ, India, Pakistan, Irán - všade sa toho deje veľa.
A zároveň sa blížime k vrcholu veku strojov.
Digitalizuje sa všetko, čo sa dá digitalizovať - od meny a centrálnych digitálnych mien až po umelú
inteligenciu, ktorá nakoniec prenikne do všetkého.
Počuli sme o mozgových implantátoch, ktoré z ľudí robia akési kyborgy - človek-stroj
alebo stroj-človek, ak je to vôbec ešte človek.
A moja prvá otázka je na vás: sú tieto udalosti náhodné a nezávislé jedna od druhej,
alebo je za nimi nejaký program alebo plán?
Vždy záleží na tom, z akej perspektívy sa na to pozeráte.
Preto to vždy nazývam - alebo ľudia to radi nazývajú - polykrízou .
Na jednej strane je tu teda technologický aspekt, ktorý sa uberá smerom transhumanizmu alebo
ktorý v zásade vyplýva z hnutia technokracie.
Začalo sa to v roku 1917 na východnom pobreží USA hnutím technokracie , ktoré sa potom - ak ho sledujete podrobne -
vyvinulo do priemyslu digitalizácie, platformovej ekonomiky alebo ekonomiky pozorovania - podľa toho, ako to nazvem.
To je určite technologický aspekt.
Na druhej strane je tu, samozrejme, vojenský aspekt, vojensko-priemyselný komplex, ako sa hovorí.
Vojna nikdy nezmizla. Takže to nie je tak, že teraz je vojna znova. Vojna tu bola vždy.
Myslím, že - ak si dobre pamätám - USA neboli vo vojne 17 alebo 14 rokov od svojho vzniku.
To hovorí za všetko.
Preto sme vlastne v situácii vojny 5G, t. j. vojny piatej generácie.
A nie je to len kinetická vojna , ale aj kognitívna vojna , o ktorej sa tiež stále hovorí.
NATO má vlastnú webovú stránku s názvom NATO Innovation Hub.
Všetko je to o kognitívnej vojne.
A to nás rýchlo privádza späť k aspektu technológií, pretože všetci poznáme to, čo vždy nazývam "smombies"
- smartfóny a zombie - keď sa prechádzajú po ulici. -
Väčšina ľudí trávi veľa času na svojom smartfóne, aj keď idú so psom alebo s dieťaťom na prechádzku.
A to je len invazívna technológia.
A to má prirodzene vplyv na náš mozog, na naše fyzické telo a tiež na naše duševné stavy.
Preto máme tzv. epidémiu izolácie.
Ľudia sú teda čoraz viac osamelí a sústreďujú sa na tento farebný, digitálny svet, ktorý potom nazývam
"Truman Show", tak ako sa volá jedna kniha - tá posledná.
Takže je vlastne ťažké odpovedať na túto otázku v skratke.
Pretože ide o takú širokú agendu tejto 5G vojny, ktorá - na jednej strane - jasne smeruje ku kinetickej vojne, a teda
aj k narušeniu globálneho hospodárskeho a menového systému.
Na druhej strane je tu veľmi silná zložka kognitívnej vojny, kde sa pracuje na všetkých frontoch.
Zo strany NATO, zo strany veľkých technologických spoločností a potom napríklad aj v ďalšej podobe tejto transhumanistickej
agendy, kde potom rýchlo prídeme k Neuralinku alebo podobne.
Kde potom spoločnosť Elona Muska chce vytvoriť mozgové implantáty a prepojenie s umelou inteligenciou, cloud.
Ide o bio-digitálnu konvergenciu, t. j. spojenie človeka a stroja v širšom zmysle.
A potom sa samozrejme v určitom momente objaví otázka, do akej miery ste ešte človekom?
Je to veľmi zložitá otázka a rád by som o nej prednášal dve hodiny.
Takže je ťažké odpovedať v skratke.
Ak to však rozoberieme, v skutočnosti sa nachádzame v polykríze a pravdepodobne čelíme narušeniu v bezprecedentnom rozsahu.
Otázkou je, ako rýchlo k nim dôjde a v akej podobe budú rušivé.
Takže táto digitalizácia - alebo technokraticko-transhumanistická - bude určite postupným procesom, postupnou
zmenou, ktorá bude trvať aj niekoľko generácií, kým sa presadí.
Druhá môže nastať oveľa rýchlejšie - kinetická vojna - v zásade chýba rozhodujúca paľba na správnom mieste a potom to môže
vyvolať požiar - či už je to na Blízkom východe, alebo či je scenárom Taiwan, Čína, USA, alebo či je to
Rusko, NATO, Ukrajina, takže nás určite čakajú rozvratné časy a "nepríjemne" asi aj vojnové časy.
Vráťme sa k národnej úrovni.
Existujú tieto protichodné národy: USA, Rusko, Čína.
Slúžia všetky inej agende, alebo ide v podstate o to isté?
Z celkového hľadiska to vždy nazývam 2D a 3D alebo 4D úrovňou politiky alebo geopolitiky.
Na dvojrozmernej úrovni vidíme skutočné konflikty - samozrejme, teraz medzi Ukrajinou a Ruskom -, v ktorých zomierajú ľudia,
príliš veľa ľudí, v kinetickej vojne, ktorá sa skutočne vedie.
Na vyššej úrovni, takpovediac na úrovni 3D, sú inštitúcie ako OSN alebo Banka pre medzinárodné zúčtovanie v Bazileji.
A ak sa pozriete napríklad na históriu prvej alebo druhej svetovej vojny, sú to práve tieto
inštitúcie a organizácie, v ktorých prebiehajú rokovania.
Teda tam, kde nie je vojna, kde sa stretnú príslušní rozhodujúci činitelia a potom sa uvidí, čo urobia.
Inými slovami, z pohľadu normálne pracujúceho, bojujúceho člena populácie to prirodzene vyzerá tak, a to aj v
prípade, že ide o kinetický konflikt, že hrozí vojna.
Čína, Amerika, na Ukrajine zúri vojna.
Na druhej strane treba uznať, že všetkých týchto 193 členských štátov OSN sa zaviazalo k Agende
2030 a v súlade s ňou ju podporujú a vykonávajú.
Veľmi jasne to vidieť na tom, že Amerika v súčasnosti zavádza "imigračný operačný systém", t. j. migračný operačný systém, so
spoločnosťou Palantir, ktorá v zásade zhromažďuje nevídané množstvo údajov, prevádzkuje big data
pooling, a tak transparentný občan vyzerá takmer krásne.
Je to oveľa horšie.
Takže všetko - od fitness trackerov až po smartfóny - všetko, čo je nejakým spôsobom dostupné z hľadiska údajov, sa "spája"
a potom sa v zásade rozširuje prostredníctvom témy migrácie takým spôsobom, že sa potom bojuje proti problému migrácie.
Samozrejme, to isté sa teraz podobným spôsobom deje aj v Nemecku, kde teraz dostávame
digitálny občiansky preukaz a digitálnu peňaženku .
Potom potrebujeme vhodné platobné karty pre migrantov.
To všetko bude potom plne monitorované a Rusko bude robiť presne to isté.
Pred dvoma dňami sa objavili správy, že v Rusku sa teraz živo diskutuje o migrácii, že sa tam zavádza
digitálny občiansky preukaz a že sa tam zavedú aj digitálne peniaze v digitálnych rubľoch.
Ak sa pozriete na 17 cieľov udržateľnosti a potom na jednotlivé čiastkové ciele, program v podstate prebieha.
Najmä bod 16 je veľmi zaujímavý, pretože sa zaoberá inštitúciami atď.
Potom si uvedomíte, že všetci sledujú ten istý cieľ.
To však neznamená, že to nemôže spôsobiť vojnu.
Bohužiaľ, vojna je pre vládnucu kastu najlepším obchodom.
Na jednej strane v oblasti zbrojenia, kde sa korporácie, rovnako ako farmakologicko-digitálno-finančný
komplex, môžu vopred obohatiť na riadení zbrojenia, ReArm Europe atď. s von der Leyenovou.
Ide o miliardy, stovky miliárd, ktoré potom prúdia do týchto spoločností a do nafúknutej
infraštruktúry akciového trhu a rastúcich cien akcií.
Na druhej strane, samotná vojna je samozrejme dobrým biznisom pre ľudí na tretej úrovni.
Po prvé, môžu zaviesť veci, ktoré by v normálnom mierovom období nikdy neboli možné.
Vo vojne a v láske je dovolené všetko a bohužiaľ to tak aj je.
Vo vojne môžu realizovať veci, ktoré by inak nikdy neboli možné, pozri finančný systém Bretton Woods po druhej svetovej vojne.
Presnejšie, bolo to len dva dni pred oficiálnym koncom druhej svetovej vojny, keď sa už
rokovalo o novom svetovom finančnom systéme.
- Aj to svedčí o tom, že to bola zjavne priorita.
Nie to, že sa skončí vojna a umieranie, ale to, že sa zavedie tento systém; Bretton Woods , a teda dnešný svetový
finančný systém, a teda - musíte to vidieť na vyššej úrovni - aj Banka pre medzinárodné zúčtovanie (BIS).
Zatiaľ čo prebieha vojna, delegáti a zástupcovia týchto krajín sa stretávajú vo veľmi harmonickej atmosfére a
majú svoje zasadnutia správnej rady, na ktorých sa rozhoduje a plánuje o úplne iných veciach:
Čo robíte s vojnou a po nej a kto zarába najviac?
Môžem vás odkázať na svoj článok, ktorý nazval BRICS blafom.
Ide o konglomerát na finančnej úrovni, t. j. o ázijské banky, Banku pre medzinárodné zúčtovanie,
Medzinárodný menový fond, Svetovú banku a ich prepojenie.
Je tam aj pekný citát bývalého šéfa čínskej centrálnej banky, ktorý povedal:
"Nie sme konkurentom západného finančného systému, ale jeho doplnkom."
A keď ľudia vždy hovoria: "Áno, ale existuje alternatívny systém, alternatívny čínsky systém SWIFT", ten je taký alternatívny,
že má jednoducho iný názov a funguje v sieti SWIFT.
Technicky ide jednoducho o sieť SWIFT s iným názvom.
Neexistuje žiadna alternatíva.
Spolupracujú veľmi harmonicky na úrovni a dbajú na to, aby financovali vojny na oboch stranách, tak ako kedysi.
Že financujú narušenia na oboch stranách a organizujú a štruktúrujú ich tak, aby
boli prospešné pre všetkých zúčastnených.
Áno. Takže tieto - teraz ste hovorili o rôznych rušivých udalostiach - patria k sebe, alebo sú to veci, ktoré - ako
som sa už pýtal - sú paralelné a len náhodou spolu súvisia?
Alebo dokážete rozpoznať spoločnú niť, ktorá sa tiahne celým týmto procesom?
Takže môžete jasne rozpoznať spoločnú niť, a to v podstate v závislosti od toho, ako ďaleko do minulosti idete.
Ak sa teda vrátime na koniec 19. a začiatok 20. storočia, jednou z určujúcich tém je určite eugenika .
Eugenika bola vynálezom Britov.
V zásade išlo o rasovú teóriu, šľachtenie ľudského druhu a optimalizáciu ľudského druhu.
To sa prenieslo z Veľkej Británie aj do Ameriky.
Existovalo aj eugenické hnutie a Eugenická rada.
Išlo teda o oficiálne vládne inštitúcie, ktoré sa zaoberali optimalizáciou druhov.
A samozrejme, cieľom kasty, ktorá sa podieľala na riadení a podpore tohto modelu eugeniky, bolo mať relatívne
nudnú, nenáročnú, poslušnú robotnícku triedu a vládnucu kastu, ktorá by túto disponibilnú masu využila.
Rozhodujúcim faktorom je teda určite eugenika, s ktorou sa dnes stretávame ako s bioetikou, ako s bio-digitálnou konvergenciou.
Konkrétne termín transhumanizmus vymyslel Julian Huxley, šéf britskej Eugenickej spoločnosti.
Bol dvakrát riaditeľom Britskej eugenickej spoločnosti a neskôr prvým generálnym riaditeľom UNESCO.
Pojem eugenika sa veľmi často objavuje v zakladajúcom dokumente UNESCO a potom, samozrejme, je to v podstate spoločná
niť, ktorá sa tiahne celou históriou už viac ako 100 rokov.
A keď si, samozrejme, po nástupe Adolfa Hitlera a režimu NSDAP a nacistického obdobia vo svete ľudia uvedomili, že je lepšie už
nehovoriť o eugenike - pretože tú, samozrejme, Adolf Hitler obhajoval vo svojom variante rasovej teórie -, povedali si, že to
nazveme - Julian Huxley povedal - nazveme to transhumanizmom.
To znie oveľa progresívnejšie, menej podozrivo ako rasová doktrína, ale v zásade ide o
programy, s ktorými sa dnes stretávame v novom šate.
Nakoniec sú všetky založené na eugenike.
Druhou zložkou je technokracia .
Tá vznikla v New Yorku v roku 1917 a v 30. rokoch 20. storočia sa z nej stala spoločnosť Technocracy Inc.
A toto sú podľa mňa dva dominantné základné - nehovorím, že ide o plány, ale o koncepty - koncepty, ktoré sa v
priebehu generácií opakovane používajú a balia rôznymi spôsobmi.
V konečnom dôsledku sú to však rozhodujúce faktory v kinetickej vojne, v kognitívnej vojne, v zmene a rozvrátení na spoločenskej,
sociálnej a psychologickej úrovni, ktoré určujú čas.
Takže ak to chcete rozdeliť, je to eugenika a technokracia.
Samozrejme, teraz sú to dve hnutia, ktoré sú v konečnom dôsledku namierené proti ľuďom.
Ľudia hovoria o zlepšovaní ľudí práve prostredníctvom mozgových implantátov, pretože sa z nich stáva táto "nemá masa".
Vidíte, že ľudia sú zámerne vystavovaní veciam, ktoré im neprospievajú - ako napríklad smartfón, ktorý z
nich robí "smombies" -, aby sa im potom ponúklo riešenie, ktoré je nakoniec opäť proti ľuďom.
Akí ľudia to riadia?
Ťažké, áno. Nemôžete sa pozrieť do hláv dotknutých ľudí a len špekulovať.
Ale z Písma sa dá veľa vyčítať.
A nakoniec to má stále niečo z tohto - áno, ľudia to teraz radi hovoria - neo-feudalizmu alebo neokolonializmu.
A ja vždy hovorím, že je to vlastne ten istý kolonializmus a ten istý feudalizmus, ktorý
existoval vždy, len nástroje tejto kasty sa zmenili.
- Takže to, čo môžete urobiť dnes, je, samozrejme, propaganda, mediálna manipulácia, čo je v konečnom dôsledku kognitívna vojna.
Koniec koncov, zvyčajne nejde o obsah správy, ale jednoducho o množstvo informácií.
Len veľmi málo ľudí dokáže určiť priority, ktoré správy prijímajú, a odfiltrovať, čo je dôležité a čo nie.
Literatúra tejto kasty, ktorá veľmi otvorene píše o tom, čo plánuje, teda v zásade opakovane hovorí v
prospech sebaobrazu feudalizmu, teda pocitu vyvolenosti.
Ľudia tiež radi hovoria "modrá krv", šľachta, ktorá si myslí, že je nad normálnou populáciou,
zatiaľ čo ja vždy hovorím, že nemá právo vládnuť.
Nikto ju nemá, nikdy nemal a nikdy mať nebude.
Všetci sú si rovní a títo ľudia to tak zjavne nevidia.
Áno. Potom alternatívne médiá veľmi často hovoria o novom svetovom poriadku - v zmysle autoritatívnej,
centralizovanej vlády -, že určité kluby/klany sa v kuloároch dohodnú na veciach, aby z nich mal svet prospech.
Médiá hlavného prúdu to prirodzene odsudzujú ako konšpiračnú teóriu.
Otázka znie, aký je váš názor na to? Čo je teraz správne?
Áno, pojem konšpiračná teória sa viaže k dokumentu CIA, na ktorý som sa práve vrátil v tomto článku.
Samozrejme, v tom čase sa to začalo s cieľom umlčať kritikov príbehu Johna F. Kennedyho - inými slovami, každý, kto mal
akékoľvek pochybnosti o oficiálnom príbehu a Warrenovej správe atď., bol potom očiernený ako konšpiračný
teoretik, takže v zásade išlo o pokus umlčať nesúhlasné hlasy.
Takže samozrejme, že je to rámcujúci termín, rovnako ako bol v čase krízy s korónou termín popierač koróny alebo niečo podobné.
Toto sa nesmie brať vážne.
Okrem toho sa na to treba pozrieť tak, že konšpirácia je pravidlom a nie výnimkou.
Ak som zamestnancom v podniku a môj nadriadený mi nejako vadí, čo mám robiť so svojimi piatimi kolegami?
Koordinujem a snažím sa nejako vytvoriť jednotku, ktorá s tým buď niečo urobí, alebo vyjadrí, že nie ste sami.
Mohli by ste to dokonca nazvať konšpiráciou.
Nakoniec je to však spolupráca.
Spolupráca je to, čo nás robí ľuďmi.
To je spontánny poriadok.
Ak chceme niečo zorganizovať v komunite, v kruhu svojich priateľov, potom si aj spontánne objednáme, zavoláme, kto nám
môže pomôcť, a potom vytvoríme malú skupinu, ktorá niečo urobí.
Títo ľudia robia to isté.
A samozrejme, existuje nespočetné množstvo kruhov.
Mnohé z nich už poznáme.
Známe je Svetové ekonomické fórum.
Pre mňa je to skôr marketingové oddelenie, ktoré je tiež veľmi verejné.
Potom sú tu konferencie Bilderbergu.
Potom je tu Bohemian Grove.
Je tu Le Cercle.
Existuje množstvo takýchto inštitúcií, think-tankov, nadácií, kde sa ľudia stretávajú v malých skupinách, aby v
podstate vytvorili program - ktorý nadväzuje na eugeniku a transhumanizmus - v širšom zmysle.
A to jednoducho nazývam spoluprácou. Je to tá najnormálnejšia vec na svete.
Problém je, samozrejme, v tom, že my ako bežná populácia sa sústredíme na iné veci.
Aby sme sa zamerali na pozitívne veci.
Ak založíme družstvo, potom chceme družstvo, potom chceme niečo zmeniť v kruhu priateľov, možno
niečo urobiť v komunite a v miestnom zastupiteľstve.
To sú pozitívne aspekty.
Ide o spoluprácu v prospech skupiny, v ktorej ste.
Hoci je celkom jasné, že tieto kruhy, ktoré sa stretávajú v súkromí, aby spolupracovali,
zvyčajne pracujú proti normálnemu obyvateľstvu.
Pretože presadzujú agendu, za ktorú nikto z nás nehlasoval a o ktorej často nič nevieme, pokiaľ ju
aktívne nevyhľadávame, neskúmame a nezaoberáme sa ňou.
Inými slovami, podľa mňa to nemá nič spoločné s konšpiráciou.
Ide zväčša o organizovaný zločin.
Pretože ak mám ako politik mandát a mám zastupovať vôľu ľudu - ak to beriete takto -
potom by som samozrejme musel počúvať vôľu ľudu.
Ale existuje jedna známa princetonská štúdia, ktorú vždy rád spomínam, z roku 2017 - myslím, že alebo
2015 - ktorá analyzovala koreláciu medzi vôľou voličov a reálnou politikou, a tá je nulová.
V tom čase sa v jednej z amerických publikácií objavil titulok: "Amerika už nie je demokracia, Európa
by sa mala mať na pozore pred tým, čo prichádza."
Takže to môžete nazvať konšpiračnou teóriou, ale to sú len ľudia, ktorí sa buď aktívne
zapájajú do propagandy a chcú nás ňou zdiskreditovať.
Alebo sú to ľudia, ktorí sa tým nezaoberali a snažia sa v širšom zmysle pochopiť, čo znamená spolupráca, keď si myslíte,
že ste v kaste, ktorá vlastní alebo aspoň kontroluje väčšinu výrobných prostriedkov, technológií, priemyslu.
Takže áno, mám tendenciu sa tomuto termínu smiať.
Neberiem to vážne.
No, faktom je, že táto kasta nie je "zelená" ani medzi sebou, pretože moc ich zvádza k tomu, aby si
brali stále viac a viac pre seba - vždy som to ja.
Ako to vôbec drží pohromade?
Ako si viete predstaviť, že zrejme existuje plán, ktorým sa riadia už celé generácie, hoci nie sú v pozícii,
aby skutočne spolupracovali - ako napríklad teraz na úrovni obce, kde chcú niečo urobiť pre dedinu.
Ako si to viete predstaviť?
Ako takáto súdržnosť funguje?
V manažmente sa s obľubou hovorí o riadení podľa politiky.
Takže nastavíte ochranné zábrany a v zásade je to niečo ako transhumanizmus, eugenika alebo technokracia.
Inými slovami, pohybujete sa jedným smerom na základe príbehu, ideológie, koncepcie.
Samozrejme, medzi nimi sú križovatky a prekážky.
Samozrejme, existujú aj vnútorné konflikty.
Veľmi dobre to vidíte v Amerike, kde existuje konzervatívny blok, ktorý v tom čase tvorili George Bush, Dick Cheney a tak ďalej.
A celá táto klika je mocenským blokom konzervatívcov a rodinným klanom, ktorý má v Amerike moc
už viac ako 100 rokov - najmä rodina Bushovcov.
A potom je tu samozrejme demokratickejšie orientovaný mocenský blok - napríklad Biden (teraz v mladšom prípade), George
Soros a Bill Gates, to sú finančníci tejto ľavicovejšej bubliny.
V súčasnosti sú pri moci konzervatívci.
Potom tu máme finančníkov ako Peter Thiel, ktorý sa považuje za liberálno-konzervatívneho.
Samozrejme, že ide o vnútorný boj o moc, pretože v konečnom dôsledku ide o to, kto sedí na čele stola a kto
má rozhodujúce slovo v spomínanom novom svetovom poriadku alebo v súčasnom vládnucom systéme.
Takže medzi nimi určite existujú konflikty.
Čo je však veľmi konzistentné , je to, že vždy konáte na základe programu.
Inými slovami, že veci sa vždy vyvíjajú smerom k technokracii.
Teraz to môžete vidieť aj v Nemecku.
V zásade je jedno, kto je pri moci, a to aj teraz po voľbách.
Ďalej sa presadzuje ekologické hospodárstvo so sledovaním emisií CO2 a obchodovaním s emisiami.
Nič z toho sa nezruší ani nezmení.
- Naopak, v súčasnosti existuje celoplošný biometrický dohľad s elektronickou identifikačnou kartou a
digitálnou občianskou peňaženkou a podobnými nástrojmi.
Dôvody: Musíme podporiť vnútornú bezpečnosť a lepšie sa organizovať.
Takže teraz zavádzame biometriu a elektronickú identifikáciu, aby sme zabránili volebným podvodom atď., podobne ako v Amerike,
zatiaľ čo predchádzajúca vláda zaviedla rovnaký systém, rovnakú biometriu, rovnaký masový dohľad, a to z
dôvodu iného potenciálneho rizika, konkrétne vírusu.
Vtedy sa hovorilo, že pre zdravie a globálne zdravie naliehavo potrebujeme biometrické
monitorovanie a sledovanie 2G alebo 3G a dystopiu QR kódov .
Takže nakoniec máte ten istý model, vôbec sa nemení.
V zásade sa mení len marketingový nástroj.
Ako to urobiť, aby to bolo pre obyvateľstvo prijateľné.
To znamená, že rôzne skupiny, hoci nie sú navzájom "zelené", majú spoločný cieľ.
Mám pocit, že chcú normálnej populácii zobrať čo najviac.
Nech je to poznávacie, nech je to materiálne, nech si to necháte pre seba.
Sú to jednotlivci, rodiny alebo veľké spoločnosti?
Ako vyzerajú tieto mocenské štruktúry?
Bože, ako dlhá bude táto prednáška?
Je tu obrovská sieť, na to sa nedá presne odpovedať.
Takže na jednej strane, samozrejme, existujú rodinné klany, ako napríklad Bushovci, ktorí v zásade už 100 rokov rozprestierajú
svoje krídla v americkej politike, zháňajú zdroje a v zásade sú zločineckým klanom, ktorý sa
dostáva k moci alebo sa z času na čas dostáva k moci.
Kennedyovci na tom nie sú oveľa lepšie.
Zarábali si pašovaním ópia, zbraní a alkoholu a vyrastali tam.
To je celé východné pobrežie USA, v podstate založené na nástupcoch Východoindickej spoločnosti a na obchode s ópiom.
V mainstreamových médiách sa ľahko dočítate, že Harvard, Princeton a všetky tieto
univerzity v podstate založili bývalí ópioví baróni.
A Kennedyovci sa z toho nedostanú.
Na jednej strane určite existujú rodinné klany.
Na druhej strane existujú siete, ako napríklad konferencia Bilderberg.
Samozrejme, je zaujímavé, že na jednej strane máme Georgea Sorosa, Petra Thiela alebo Erica Schmidta, ktorí
v zásade verejne reprezentujú protichodné ideológie.
Jeden je ľavicový demokrat - v prípade Erica Schmidta, bývalého šéfa Googlu - a druhý je
pravicový liberál-konzervatívec, Peter Thiel.
Na verejnosti a v médiách sú teda diametrálne odlišní, ale potom sa stretávajú na konferencii
Bilderberg, kde sú obaja členmi riadiaceho výboru.
Z toho potom vyplýva, že sa tam diskutuje o niečom inom, než čo vidíme v médiách, kde je väčšina z nich
pravdepodobne len na oko, alebo sa ľudia len verejne snažia zabezpečiť si podiel na hlasoch voličov či moci.
- Zatiaľ čo niečo ako digitalizácia a transhumanizmus sa naďalej presadzuje v pozadí a ľudia spolu veľmi dobre vychádzajú.
Títo ľudia sú zvyčajne priateľmi aj v súkromnom živote.
V Bundestagu je to vždy vidieť, keď sa hovorí, že sa hádame v diskusnej relácii - nejako Zelení verzus CDU a Ľavica a AfD.
A na konci stoja niekde pri paneli, smejú sa a zabávajú sa spolu.
V podstate ide o klub.
A to, čo sa nám prezentuje na verejnosti, je zvyčajne niečo ako telenovela.
Áno. Ste veľmi silní v propagácii týchto vecí.
Ako dosiahnuť, aby vás ľudia počúvali?
V prvom rade nechcem, aby ma niekto počúval.
Chcem, aby ľudia počúvali sami seba a svoju intuíciu, svoj vnútorný hlas a vlastné svedomie.
Pretože, ako som už povedal, neexistuje žiadne právo vládnuť.
Nikto vám ani mne nemusí nič diktovať.
Jediné, čím by sme sa mali v živote riadiť, je naše osobné chápanie reality.
A každý sa o tom musí rozhodnúť veľmi subjektívne sám.
Inými slovami, v podstate zhromažďujem informácie, potom ich sprístupňujem - a predovšetkým uvádzam všetky zdroje, z ktorých
som vyvodil svoje závery -, aby ste ich ako čitatelia mohli sami pochopiť a potom sa rozhodnúť, či dôjdete k rovnakému záveru.
Vo všeobecnosti ich považujem za veľmi logické a nechápem, ako by ste mohli vymyslieť iné.
Každý sa však môže rozhodnúť sám.
Vôbec nechcem, aby mi ľudia verili.
Najhoršie, čo môžete urobiť, je jednoducho si osvojiť a prispôsobiť názory a veriť komukoľvek.
Mali by ste počúvať len sami seba.
Myslím si, že je dôležité, aby sme používali správne pojmy.
Takže ak sa nazvem nadávačom, konšpiračným teoretikom alebo niečím podobným, samozrejme, že robím ľuďom službu.
V mojich textoch tieto pojmy nenájdete.
Pretože vždy nejde o konšpirácie, ale o organizovaný zločin.
V podstate ide o veľmi jednoduchú vetu: Sledujte peniaze.
Takže sledujete peniaze, čo by urobil každý detektív, každý inšpektor, ktorý chce vyriešiť zločin.
Ja robím to isté.
A každý z mojich článkov môžete dať na súd a máte veľkú šancu vyhrať, pretože v zásade je všetko dokázané.
A to nie pomocou nejakého videa na YouTube od pána XY, ktorý sa raz od niekoho dozvedel, že by to tak mohlo byť, ale
zvyčajne pomocou originálnych dokumentov UNESCO, CIA atď.
Potom si môžete sami prečítať, čo títo ľudia skutočne robia a píšu, čo oznamujú, čo spätne priznávajú a
pripúšťajú - čo sa často stáva až po desaťročiach.
Preto musíte používať aj správne termíny.
Preto používam pojmy ako pozorovacia ekonómia .
V zásade nejde len o sledovanie na plný úväzok, ale o zarábanie peňazí sledovaním na plný úväzok.
Koniec koncov, veľké technologické spoločnosti, ktoré ťažia zlato našej doby - dáta -
na ňom samozrejme zarábajú obrovské peniaze.
Tieto údaje však odovzdávajú aj vláde alebo tajným službám.
To im zase prirodzene umožňuje prístup k jednotlivým heretikom, neveriacim kritikom, ktorí
sa nejakým spôsobom delegitimizujú voči štátu.
Inými slovami, je to veľmi nezdravá sieť.
A Benito Mussolini ho vtedy označil za dokonalú formu fašizmu: "Korporativizmus.
Keď sa štát a korporácie spoja do nezdravej mocenskej štruktúry." A to je presne to, čo máme.
Preto je táto mocenská štruktúra taká obrovská, neprehľadná a ťažko ohraničiteľná, pretože
politika v podstate už dlho o ničom nerozhoduje.
Nadnárodné organizácie, ich zástupcovia, ich think-tanky a niečo ako OSN, ktoré nám potom predkladajú Agendu 2030 a ciele
udržateľnosti, o ktorých nikto z nás nikdy nehlasoval, ale ktoré potom implementujú a presadzujú
príslušné národné vlády, v zásade rozhodujú už dlho.
V zásade je to proti vôli ľudí, ktorí za to nehlasovali a ani nemajú právo sa k tomu vyjadriť.
Takže pre mňa je politika len výkonnou zložkou nadnárodnej štruktúry, ktorá sa
nenazýva svetová vláda, ale globálne riadenie.
A v určitom okamihu to určite povedie k ešte silnejšej globálnej riadiacej štruktúre.
Najneskôr vtedy, keď budeme musieť v určitom okamihu platiť OSN daň z udržateľnosti, o čom sa už diskutovalo.
Národné vlády však samozrejme budú existovať aj naďalej.
Pretože to je to, čo vidíte.
V tomto prípade môžem simulovať demokraciu a hlasovanie a stále dať voličom pocit, že sa
zúčastňujú, ale v konečnom dôsledku to nie je pravda.
Takže to znamená, že obávaná jednotná svetová vláda, ktorá bude sídliť niekde v Ženeve alebo v New Yorku, pravdepodobne
nebude existovať, ale skôr tieto subdivízie, ktoré už máme?
Presne tak, ani to nie je na predaj.
Ak teda chcem v médiách naďalej prezentovať model demokracie a tvrdiť, že je to najlepšia demokracia všetkých čias, potom,
samozrejme, nemôžem hovoriť, že tu teraz máme svetovú vládu, že sa tu nejakým spôsobom stretáva osem starších pánov, ktorí sa
stretávajú v zadnej miestnosti a potom rozhodujú za celý svet.
Samozrejme, že to nie je možné. Ľudia to, samozrejme, tiež vedia.
Preto budú samozrejme naďalej existovať národné vlády, ale vždy sa objavia nové nástroje, ktoré
budú vyžadovať a zabezpečovať nadnárodnú suverenitu.
Rovnako ako táto zmluva WHO, ktorá, samozrejme, zabezpečuje, že v oblasti zdravotnej starostlivosti už nie
národné vlády, ale nadnárodný konštrukt diktuje, čo sa má diať v jednotlivých krajinách.
Áno.
Prečo si myslíte, že to ľudia znášajú?
Čoraz viac ľudí si uvedomuje, že sú nespokojní so svojimi vládami a možno by dokonca privítali
nový začiatok a súhlasili by aj so svetovou vládou.
Áno, je prekvapivo veľa ľudí, ktorí si nemyslia, že je to také zlé.
Ale to sú zvyčajne ľudia, ktorí sa bližšie nepozrú.
Každý, kto sa považuje za demokrata - najmä teraz vo Švajčiarsku, za demokrata zdola - chce mať vplyv vo svojej komunite.
To znamená, že chce mať slovo, vyjadriť sa, predložiť svoje body - za a proti - a potom nejako nájsť konsenzus.
To je vlastne demokracia.
Je to proces, často aj konflikt, diskusia, diskurz, ktorý sa musí niekde vyriešiť.
A to sa samozrejme nestane.
Myslím si, že veľa ľudí nemá prehľad, pretože na to v bežnom pracovnom živote jednoducho nemajú čas.
Kto má čas stráviť štyri, šesť alebo osem hodín večer skúmaním niečoho, ak to nie je dobre prezentované v knihe?
Keď sa rozprávate s ľuďmi na ulici, máte pocit, že všetci s vami nejako súhlasia, že sú
latentne nespokojní, ale v skutočnosti nič nerobia.
Médiá nám tvrdia, že novinári na voľnej nohe, ako ste vy a ja, tvoria najviac 20 percent populácie.
Je to naozaj tak?
Nie, nevidím to tak.
Vždy rád uvádzam príklad referenda vo Švajčiarsku - vtedy na tému koronavírusu a zákona Covid.
Prebehlo prvé referendum, v ktorom bol zákon pôvodne dokonca zamietnutý.
Pozrel som sa na tieto prognózy - alebo predpovede - a v istom bode, myslím, že výsledok bol: 47 percent odmietlo
tento zákon, čo potom znamenalo, že bol predsa len prijatý.
Ale 47 percent obyvateľov už v prvom referende hlasovalo proti zavedeniu tohto režimu - tohto
systému sledovania a v konečnom dôsledku kontroly.
A myslím si, že veľká časť mediálneho obrazu tejto kritickej bubliny je úplne prehnaná.
Pretože, samozrejme, musíte dať ľuďom pocit, že sú nejakým spôsobom divnou, bláznivou, kritickou
časťou populácie a že sú absolútnou menšinou, áno.
Potom sa cítite bezmocní.
To samozrejme vyvoláva pocit bezmocnosti a bezradnosti a zabezpečuje, že ľudia naďalej sedia doma v apatii na
pohovke a sú prirodzene otrávení, že nemôžu nič urobiť.
Ale ja to vidím úplne inak, pretože, ako som povedal, keď sa pohybujete v meste, v analógovom priestore a rozprávate sa s
ľuďmi, je pomerne zriedkavé stretnúť niekoho, kto si naozaj myslí, že je všetko dobré, kto je naozaj
nadšený nemeckou vládou, americkou vládou, či už je to Trump alebo tá pred ním, či švajčiarska vláda.
Na verejnosti, v krčme, vo vlaku, sotva stretnete niekoho, kto by bol úplne nadšený.
Podľa môjho pozorovania sú ľudia, ktorých stretnete a ktorí o ňom hovoria naozaj pozitívne, v menšine.
Je to 20, 18, 25, 15 percent, podľa toho, kam idete, možno aj 30 percent.
Verím však, že je to menšina.
A myslím si, že 60, 70 percent obyvateľov si uvedomilo, že sú podvádzaní, že je to len fasáda a že nespokojnosť je veľmi veľká.
Domnievam sa, že z nich - nazvime to 60 alebo 70 percent - veľká časť tohto bloku si ešte nie
je dostatočne istá, aby to verejne vyjadrila.
Samozrejme, je tu strach, že sa o tom dozvie váš zamestnávateľ, že budete mať nevýhody v práci, že vás už nebudú môcť
pustiť do tenisového alebo streleckého klubu, že vás kamaráti budú považovať za malomocného, ktorý má nejaké čudné teórie.
Myslím si však, že ak o tom hovoríte otvorene - a to je moja skúsenosť - rýchlo zistíte, že mnohí ľudia sú veľmi kritickí.
Dôležité je nepoužívať termíny, ktoré navrhuje vládnuca kasta, propagandistický aparát.
Takže nehovorte o zmene klímy, ak vám niekto hovorí o zmene klímy, hovorte o ochrane životného prostredia.
Keď niekto hovorí o akumulácii kapitálu a zlých miliardároch ako Elon Musk, hovorte o zlých miliardároch ako Soros a
Gates, ktorí tiež nakoniec zločinne organizujú a spolupracujú na zavádzaní vecí, za ktoré nikto z nás nehlasoval.
A snažte sa veci opisovať vhodnejšími výrazmi.
Nejde o konšpiračné teórie, ale o organizovaný zločin a investigatívnu žurnalistiku, o kriminológiu.
Štát dohľadu nie je nevyhnutne o štáte dohľadu, ale o ekonomike dohľadu, pretože ide o veľmi úzku súhru
medzi korporáciami a štátnym aparátom a tajnými službami.
Ak sa teda snažíte pristupovať k ľuďom so správnym slovníkom, môžete sa s druhou stranou - v
úvodzovkách - rozprávať aj veľmi konštruktívne.
Sama to zažívam znova a znova, keď sa rozprávam s ľuďmi, ktorých by som označila za úplne "woke" alebo "z úplne opačného brehu",
ktorí sa so mnou o tom dokážu skvele porozprávať, pretože som tiež za ochranu životného
prostredia a nikto nemá rád mikroplasty v jedle.
Nie som ani zástancom supermiliardárov ako Musk, Soros alebo Gates, ktorí si za svoje peniaze môžu kúpiť taký
vplyv, že v Amerike a Afrike zabíjajú ľudí drogami prostredníctvom kampaní, ktoré sú v podstate len škodlivé.
Od sterilizácie po úmrtia, všetko, čo sa stalo v minulosti.
Takže ak sa jednoducho pokúsite ľudí vyzdvihnúť - a myslím si, že každý sa musí pozrieť na seba - pretože, samozrejme,
veľa ľudí je stále veľmi sklamaných z krízy spôsobenej koronavírusom, zo svojich susedov, zo svojho zamestnávateľa.
Ale ak ste o niečo lepšie informovaní a máte o niečo väčší prehľad ako ostatní a tieto veci ste už
prekukli, potom máte aj zodpovednosť trochu ustúpiť a byť tým rozumnejším a stále oslovovať ľudí.
Keďže sme jeden druh, musíme sa o toto prostredie nejako deliť.
A ak budeme aj naďalej rozdelení na pro- a protikorunákov, pro- a protimigračných a pro-Trumpovcov, protitrumpovcov a Merz a
BlackRock v Nemecku. Čím viac takýchto rozdeľujúcich naratívov sa vnáša do obyvateľstva, tým viac sa
musíme zaoberať sami sebou a horizontálnymi konfliktami.
Hoci problém - ako sme videli v roku 2008 v hnutí Occupy Wall Street - je na vrchole.
Naposledy sa ľudia spoločne pozerali hore, zľava aj sprava, keď sa konalo Occupy Wall Street.
V celom spektre sa prejavil veľký impulz, keď ľudia uznali, že to boli centrálne banky: Sú to centrálne banky, sú
to veľké banky, ktoré musíme zachraňovať z našich peňazí, z našich daní v miliardových sumách.
A nemali tento horizontálny konflikt.
A potom, najmä v Amerike, sa opäť objavilo hnutie Tea Party a to, čo sa stalo progresívnym "woke" .
A opäť sú ľudia v horizontálnom konflikte a rozbíjajú si hlavy, namiesto toho, aby skutočne
riešili problém, ktorým je zvyčajne pohľad nahor.
Áno.
A do akej miery sme teraz vydaní na milosť a nemilosť tomuto procesu, alebo sa môžeme brániť,
vyzbrojiť proti tomu, čo nám má niečo urobiť?
Súhlasíme s tým, a preto mu udeľujeme právomoci.
Na druhej strane, ak si vezmeme moc do rúk, tak im ju aj zoberieme - tieto možnosti, takpovediac.
Čím viac ľudí to robí, tým väčší a rozsiahlejší je tento proces.
Čo ľuďom radíte?
Takže v prvom rade, samozrejme, musíte pochopiť, že čím viac je propagandy, čím viac pochybných, schizofrenických
príbehov sa hádže do priestoru, tým viac sa riadi rozhorčenie.
Dnes je teda téma A, musíte byť z nej pobúrení.
Ďalší deň je téma B, takže musíte byť pobúrení.
Čím viac sa to deje, tým viac to svedčí o tom, že tam hore vo veži zo slonoviny vládne určitá panika, pretože
dôvera v politiku a štát, samozrejme, už desaťročia klesá.
Dôvera vo verejnoprávne vysielanie klesá.
Volebná účasť klesá a znižuje sa.
Inými slovami, čoraz viac ľudí si jasne uvedomuje, čo im vládne a že to s demokraciou nemá veľa
spoločného, sú sklamaní a odvracajú sa od nej.
A samozrejme, väčšina ľudí to robí v istej agónii - inými slovami, v sklamaní - takže sa tým jednoducho
už nechcú zaoberať, ale sústredia sa na svoj súkromný život, na veci, ktoré môžu ovplyvniť.
A to je vlastne správne.
Keby som nepracoval v žurnalistike, často by som sa na to nepozeral, pretože groteskné
rozprávanie často uráža vašu vlastnú inteligenciu.
V skutočnosti však musíte ľuďom poradiť, aby si to uvedomili: My sme ešte viac!
Ak si teda vezmete podmienky vlády s jej policajnými zložkami alebo štátnou správou a potom ich porovnáte s počtom ľudí
žijúcich v tejto krajine ako obyvateľstvo, potom máme obrovský rozdiel medzi aparátom - štátnym aparátom, systémom, akokoľvek
to chcete nazvať - a obyvateľstvom, ktoré má v skutočnosti moc.
To je vlastne aj myšlienka demokracie, že rozhoduje suverén.
Tento pocit je obzvlášť výrazný vo Švajčiarsku.
A veľmi rýchlo nadobudnete pocit, že vám federálna vláda nejakým spôsobom diktuje, ak sa vás nepýta.
Teraz máme tieto rámcové dohody EÚ, čo znamená: "Snažia sa nejako obísť referendum a nemusí to ísť pred Radu štátov."
Snažíte sa z toho nejako dostať.
A ľudia sa jednoducho musia aktívne zapojiť.
Demokracia je proces. Ak to už máte za "najlepší model" - a je to pravdepodobne jeden z najlepších modelov, ktoré poznáme a máme, a
máme aj isté praktické skúsenosti - ak sa chcete zapojiť a aktívne to dotiahnuť do nejakého pozitívneho výsledku,
musíte sa zapojiť a musíte to urobiť na miestnej úrovni.
Pretože z Churu nemôžete ovplyvniť Spolkovú radu v Berne.
Čo však môžete urobiť, je prinútiť samosprávu, aby vás počúvala, poskytovala informácie a udávala tón.
A ak to urobí dostatočný počet obcí a dostatočný počet vedúcich predstaviteľov obcí začne konať v kantóne a
kantón začne konať v Berne, potom máte možnosť niečo zmeniť.
Corona by určite dopadla úplne inak, keby nebolo toľko slobodných médií a toľko opozície.
Buďte aktívni, vstaňte z pohovky a nehltajte krízu ako celovečerný film.
Je to život nás všetkých a my ho môžeme formovať, pretože budúcnosť nie je vopred určená, môžeme ju zmeniť už teraz.
Áno, veľmi pekne vám ďakujem za vaše hodnotenie a za to, že ste sa s nami podelili o svoje vedomosti.
Chceli by ste na záver ešte niečo povedať publiku?
Áno, to bolo takmer záverečné vyhlásenie, ale musíte si uvedomiť, že vy sami ste sila,
zmena, pozitívna budúcnosť a že život je krásny.
Život je krásny a všetko ostatné, o čom sa nás ľudia snažia presvedčiť - či už ide o strach, o to, že sa
chceme báť vojen, strach z digitalizácie atď. - to všetko je prostriedok na ovládnutie.
Život je krásny.
Mali by ste viesť motivovaný, šťastný, naplnený život so svojou rodinou, s miestnym prostredím, ktoré máte, a v žiadnom prípade
by ste sa nemali nechať tlačiť do postoja strachu alebo agónie , do ktorého nás chcú tlačiť médiá - propagandistický
aparát - pretože potom už nakoniec dosiahnu svoj cieľ.
Budúcnosť teda nie je na to, aby sa predpovedala, ale aby sa formovala - ako raz povedal Antoine de Saint-Exupéry.
A ja verím, že by ste to mali dosiahnuť tým, že budete aktívni a budete žiť šťastný život,
pretože šťastný život je skutočná revolúcia.
Ďakujem vám za rozhovor. Všetko najlepšie, pán Regenauer.
Ďakujem za pozvanie.