A G7-országok az USA, Kanada, az Egyesült Királyság, Franciaország, Németország, Olaszország és Japán.
Mit beszélnek meg zárt ajtók mögött?
Mik a G7 valódi céljai?
Felismeri a G7 valódi játékát?
Nézzük először a G7 gyökereit.
A G7 gyökerei
A G7 létrejöttének hivatalos verziója a következő.
1975-ben Valéry Giscard d'Estaing francia elnök és Helmut Schmidt német kancellár
összehívta az első világgazdasági csúcstalálkozót.
Franciaország, Németország, Olaszország, Japán, az Egyesült Királyság és az Egyesült Államok kormányfői, a Hatok
Csoportja a franciaországi Rambouillet kastélyban találkozott.
Ezt azonban megelőzte az öt pénzügyminiszter és az akkori amerikai pénzügyminiszter, George Schulz
1971-ben a Fehér Ház könyvtárában tartott első találkozója.
Ezt követően rendszeres zárt ajtók mögött tartott ülések következtek.
Az 1973-tól Könyvtári Csoport vagy G5 néven ismert csoport pénzügyminiszterekből és a központi bankok képviselőiből állt.
A központi bankok jelenléte bizonyára nem volt véletlen.
Az aranystandardot nagyjából az első G7-találkozókkal egy időben oldották fel.
Ettől kezdve a központi bankok gyakorlatilag kedvükre nyomtathattak pénzt.
Az amerikai központi bankok lehetőséget kaptak arra, hogy a G7-csoport képviseletében a G7-csoportot képviseljék.
Az amerikai központi bankok a semmiből teremtett pénz hitelezésével jelentős
befolyást tudtak gyakorolni a világgazdaságra.
Megkezdődött az amerikai bankok felé irányuló nemzeti adósságspirál szinte ellenőrizetlen növekedése.
A valódi vagyon néhány kiváltságos nagybank kezébe került.
Ez lehetővé tette számukra, hogy masszívan kiterjesszék befolyásukat az országok felett.
Vissza a G7 hivatalos alapító atyáihoz, Helmut Schmidthez és Giscard d'Estaing-hoz.
Az 1970-es évek elején az amerikai pénzügyminiszter és bankár George Shultz integrálta őket egy kis elit hálózatba.
Az 1975-ös első G7-csúcstalálkozót megelőzően például 1974. július 5-én Giscard d'Estaing és Henry Kissinger találkozott.
Helmut Schmidt és David Rockefeller 1974. június 12-i találkozója dokumentálva van.
Mit képvisel Kissinger és Rockefeller?
Henry Kissinger rendkívül befolyásos globális stratéga volt, és évtizedeken át meghatározó befolyással volt a világpolitikára.
Szinte az összes amerikai elnök tanácsadója volt, köztük Richard Nixon, Gerald Ford, Jimmy Carter, Ronald
Reagan, George Bush, Barack Obama, Donald Trump és Joe Biden.
David Rockefeller és Henry Kissinger közösen alapítottak számos befolyásos parlamenten kívüli fórumot, mint
például a WEF, a Bilderberg-csoport, a Trilaterális Bizottság, a Müncheni Biztonsági Konferencia és mások.
Ők mozgatják a szálakat a globális pénzügyi polip és a politika között.
Számos alapítványuk, mint például a WEF, a Bilderberg-csoport vagy a G7, mind egy célt szolgálnak, amelyet
David Rockefeller fogalmazott meg 1991-ben a Baden-Badenben megrendezett Bilderberg-konferencián.
A világ egy összetett és előkészített úton halad a világkormány felé.
Az értelmiségi elit és a világbankárok nemzetek feletti szuverenitása minden bizonnyal jobb,
mint az elmúlt évszázadok nemzeti szuverenitása.
Fontos megemlíteni Kissinger és Rockefeller szabadkőműves hátterét.
Zbigniew Brzezinskivel együtt 1968-ban megalapították a Három Szem nevű szabadkőműves páholyt.
A titokban működő legmagasabb fokú szabadkőművesség arról ismert, hogy hosszú időn keresztül építi az Egy Világkormányt.
Európa átalakulása
Rockefeller kinyilvánított célját, hogy az államok nemzeti szuverenitását felülírja a nemzetek feletti
szuverenitás, egy önjelölt szellemi elit és a világbankárok javára, Schmidt és Giscard d'Estaing hajtotta előre.
Helmut Schmidt egész életében szoros kapcsolatban állt George Schulz és Henry Kissinger kulcsfiguráival.
Schmidt emlékszik... Azzal a gyakorlatommal, hogy évente egyszer Kaliforniába, a Stanford Egyetemre
utazom, hogy meglátogassam George Schulz barátomat.
És itt meg kell említenem, hogy ez valójában egy négy ember közötti barátság.
Schulz, Kissinger, Lee és én.
Tisztán magánügy?
Nem.
Mert Helmut Schmidt volt Németország kancellárja.
Először 1973-ban hívták meg egy Bilderberg-konferenciára, közvetlenül a G7 megalakulása előtt.
További látogatások következtek 1980-ban, 1983-ban és 1986-ban.
Schmidt továbbra is tagja maradt a Rockefeller és Kissinger által létrehozott, nagy befolyású Trilaterális Bizottságnak.
Ez a bizottság a Bilderberg-csoport kiterjesztését jelentette Kelet-Ázsiára.
Ez jellemző az ilyen dróthúzókkal való kapcsolataira.
Schmidt 2007-ben kapta meg az első Henry Kissinger-díjat.
2015. január 26-án Helmut Schmidt volt német kancellár Hamburgban átvette a Gustav Stresemann-díjat, amelyet az Ancient
Free and Accepted Masons of Germany nagypáholya adományozott.
Stefan Roth-Kleier nagymester köszönetet mondott Schmidtnek különleges életművéért.
Miből állt ez?
Schmidt hűségesen Kissinger nyomdokaiba lépett.
Mind Schmidt, mind Valéry Giscard d'Estaing meghatározó irányt szabott Európában az új európai monetáris rendszer, az 1979.
január 1-jei Európai Monetáris Egység EQ felé, amelyből később létrejött az Európai Gazdasági és Monetáris Unió és az euró.
Józanul szemlélve az EU egy potenciális világkormány előfutára, mivel a nemzetközi centralizált hatalom megteremtése.
Valéry Giscard d'Estaing Valéry Giscard d'Estaing közvetlenül a G7-ek 1974-es első találkozója után lett Franciaország elnöke.
Kissingerrel és Rockefellerrel is szoros kapcsolatban maradt egész életében.
Giscard d'Estaing már korán szoros kapcsolatot ápolt a Rockefeller-dinasztiával.
Az 1970-es években többször vendégeskedett Pocanticóban, a Rockefeller család hatalmas Hudson-völgyi birtokán.
A Rockefeller-dinasztia családtagjaival folytatott találkozók némelyikét az alábbiakban dokumentáljuk.
Nelson Rockefeller és d'Estaing találkozója 1976. március 23-án az Élysée-palotában.
Giscard d'Estaing, Henry Kissinger és David Rockefeller, 1989. január 18., Moszkva.
Henry Kissinger és Giscard d'Estaing az 50. Müncheni Biztonsági Konferencia 2014-es megnyitóján.
Giscard d'Estaing is nagyon támogatta az EU kiépítését.
Jelentős mértékben hozzájárult a Lisszaboni Szerződés kidolgozásához, amelyet 2007-ben ratifikáltak.
Ez a szerződés hozta létre az Európai Unió jelenlegi szabályait, és ezzel fokozatosan felváltotta a nemzetállamok szuverenitását.
Időközi következtetés: Egyértelmű, hogy a jól ismert G7-alapítók mögött egy kevéssé ismert hálózat áll.
A hálózat sokkal összetettebb, mint amit ez a dokumentumfilm mutat.
Erről érdekes háttérinformációkat találsz a Kla.TV-n a #Krake alatt.
Világos, hogy ezek a globális lángelmék nyíltan beszélnek a világkormányra vonatkozó terveikről.
A G7 mint az új világrend irányítócsoportja
A világkormány létrehozásának terve visszatérő téma a G7-csoport munkájában.
A 2009-es római csúcstalálkozón már kiemelt célként szerepelt egy globális kormányzati csoport létrehozása.
Más szóval, globális kormányzás.
Az IMF-fel, a Világbankkal, a WTO-val és az ENSZ-szel való együttműködést ki kell terjeszteni.
A csúcstalálkozó így a világkormányzás jövőbeli támogatására szolgáló stratégiai modellt valósítana meg.
Jörg Kukies, a német kancellár tanácsadója a 2022-es G7-csúcstalálkozó előtt ugyanezt az álláspontot képviseli.
Az első, számunkra központi kérdés az éghajlat.
Hogyan biztosíthatjuk, hogy a globális klímaklub létrehozásával világszerte valóban bevezetésre kerüljenek azok a
normák, amelyeket mindannyian követünk az éghajlat-semlegesség megfelelő ösztönzőinek megteremtése érdekében?
A második az egészség témája.
Egyrészt, hogyan tudjuk biztosítani a magasabb oltási arányt azáltal, hogy a világ minden országában biztosítjuk a vakcinákat?
A G7 szerepéről szóló cikkében Stuart M. Patrick, a CFA korábbi tagja a következőképpen nyilatkozik.
Ez a Nyugat egyfajta kezelhető irányítócsoportja.
Ez egy gyülekezési pont, a közös értékek megtestesítője és a világrend hasonló, szabályokon alapuló megközelítése.
A nagy átalakulás
Klaus Schwab, a WEF alapítója és a Bilderberg-csoport végrehajtó bizottságának régi tagja ezt a 2016-ban megjelent
"A negyedik ipari forradalom" című könyvében tárja fel.
Alapvető üzenete az, hogy a fizikai, a digitális és a biológiai világ technológiáinak
egyesülése teljesen új lehetőségeket teremt.
Schwab nyíltan kiáll a transzhumanizmus mellett, és az emberi test és a digitális szféra
összeolvadását evolúciós fejlődésnek nevezi.
És a G7?
Egy pénzérme pontosan a transzhumanizmus végső céljára, vagyis az emberek teljes irányítására utaló nyomot fedez fel.
Ezt a kifejezést a G7-ek hetedik olasz elnöksége alkalmából alkották meg.
Az ezüstérme egy emberi fejet ábrázol a mesterséges intelligencia koronája alatt.
A fülbevaló egy pentagramma.
Eliphas Levi francia okkultista óta, a 19. század közepétől kezdve a pentagrammot az
okkultizmussal és a sátánizmussal hozták kapcsolatba.
Az érmén a következő felirat olvasható: "A jövő felé".
Következtetés: a G7 egyfajta politikai gyárként mutatkozik meg a világbankárok és globális stratégáik kezében.
David Rockefeller maga is egy világkormányt nevez meg célként, amely egy szellemi elit és a világbankárok uralma alatt állna.
A G7-ek a bankárok finanszírozási tételein, programjain és törvényein keresztül szabták meg az irányt.
A G7 a beszivárgott irányítóközpont, amely e nem választott elit napirendjét az államok
parlamentjeibe és napi politikájába is beterjeszti.
Kedves nézők, nyilvánvalóan erre a titkos munkára és az "elit" megtévesztő manővereire
szükség van ahhoz, hogy a hatalomban maradjanak.
Úgy tűnik, ez az árnyékkormány semmitől sem fél jobban, mint a nyilvánosságra hozatalától.
Ezt bizonyítják a hisztérikusan meghirdetett, a dezinformáció elleni úgynevezett küzdelemre vonatkozó törvények.
Ezért kérjük, segítsenek tájékoztatni embertársaikat és a becsületesen törekvő politikusokat.
Ahogy az árnyékok eltűnnek a fényben, úgy tűnik el az árnyékkormány is, ha fény esik rá.