Dana 29. ožujka 2025. Kulturhaus Dornbirn bio je domaćin događaja "Sloboda i samoodređenje – odgovorni građanin" s zanimljivim
izlaganjima o vladavini prava, suverenitetu i gotovini.
Događaj je organizirala Akademija za osobni razvoj u Dornbirnu.
HOCH2.TV je snimio i montirao sve izvještaje za vas, dragi gledatelji.
Danas Kla.TV predstavlja intervju s Hansjörgom Stützleom o istiskivanju gotovine.
Sada dolazimo do gospodina Hansjörga Stützlea i teme očuvanja gotovine i ukidanja gotovine.
Također tematski povezano, iako s blagim pomakom.
Poštovani gospodine Stützle, možda prvo jedno kratko pitanje za vas.
Kako ste se toliko intenzivno uključili u pitanje ukidanja ili zadržavanja gotovine?
Da, pa meni je to bilo prilično davno, sigurno prije otprilike 25 godina.
I prije svega, s logičke točke gledišta, jer postoje protivnici besplatnog sustava plaćanja.
A to je prvenstveno financijska industrija.
Prije otprilike 25 godina bilo mi je jasno da će se ova tema u nekom trenutku pojaviti.
Jer gotovina ugrožava njihov poslovni model u obliku mogućih paničnih isplata.
To znači da je financijska industrija u suštini uvijek pod pritiskom da održi određenu
razinu povjerenja javnosti u monetarni sustav.
Ako ovo padne ispod određene granice, građani postaju tjeskobni i odlaze u banku.
On želi novac, želi ga dovesti u svoju sferu utjecaja.
I onda se stvaraju redovi, zatim nastaje panika u bankama, i tako dalje i tako dalje.
I onda, naravno, nastaje velika kriza.
Jednostavno mi je tada bilo jasno da nije bilo nikakve manifestacije ukidanja gotovine.
Ali tijekom financijske krize 2007.–2009. došlo je do prilično snažne manifestacije toga.
Gotovo nitko nije primijetio, naime zabrane gotovine.
I nije privuklo mnogo pažnje jer je opisano lijepim eufemizmom, naime ograničenjima gotovine.
Gornja granica gotovine već je zabrana gotovine iznad određenog praga.
U Europi – ondje je sve počelo – imamo 18 zemalja s zabranom gotovine iznad određenog limita.
Grčka, na primjer, je zemlja s najnižim novčanim limitom od samo 500 €.
To znači da ako sada odete u Grčku i želite platiti hotelski račun od 501 euro,
nezakonito je i kažnjivo po zakonu platiti gotovinom.
Grčka je već dva puta pokušala smanjiti gotovinski limit na 200 €.
Ali to nije bilo moguće jer je novčanica od 500 eura i dalje zakonsko sredstvo plaćanja.
I to je jedini razlog zašto nemamo niži gotovinski limit.
Da, i ovi su se napretci očito nepoznati mnogim građanima u njihovom svakodnevnom životu.
Dakle, neki ljudi to jednostavno prihvate.
Mislim da je u Njemačkoj to oko 10.000 eura.
Ili su to moji podaci?
Ne, trenutno u Njemačkoj ne postoji klasični limit gotovine na POS-u (mjestu prodaje).
Čak ni za depozite, pa je to obveza da se prilože dokazi o pranju novca od poreza i tome slično?
Upravo tako, trgovci na malo imaju obvezu vođenja evidencije, ali od 2027. nadalje diljem
Europe će vrijediti ograničenje gotovine od 10.000 €.
To je tema.
Države koje su već ispod te razine mogu je zadržati.
Možete u bilo kojem trenutku postaviti limit gotovine ispod 10.000.
I kako objašnjavate činjenicu da je u ovom području još uvijek relativno malo svijesti o problemu?
Jesu li građani možda još uvijek nesvjesni razmjera prijetnje njihovom gotovinom?
Definitivno ne.
Upravo sam se vratio s dugog, dugog predavačkog putovanja.
Od siječnja putujem isključivo kako bih držao predavanja.
Kad dva sata govorim o mehanizmima iza ukidanja gotovine, mnogi ljudi kažu:
Znao sam da je to problem, ali nisam shvatio da je toliko kontroverzno.
Ali kad slušaš Deutsche Bundesbank, čini se da je sve u redu.
Uvjeravaju nas da ima dovoljno gotovine i da je njezino daljnje postojanje osigurano.
Općenito govoreći, uzima se u obzir samo ono što populacija navodno želi.
Pripremili smo za vas malu snimku.
Prošlog ljeta, vjerujem da ste bili gost na Südwestrundfunk, javnoj njemačkoj radiotelevizijskoj kući koja pripada ARD-u.
To je bila upravo tema.
Možda ćemo još jednom brzo pogledati.
Pa, upravo imam u studiju savršenog gosta koji će odgovoriti na to pitanje.
Stefan Hardt je s nama.
On vodi Odjel za središnju gotovinu u Bundesbanki.
Dobro večer.
Koliko dugo ćete vi, koliko dugo će Bundesbank nastaviti nam osiguravati svježi novac?
Dok god građani žele koristiti gotovinu.
Vrijedi li to za sve novčanice, za sav sitni novac?
Da, naravno.
U osnovi, velika većina građana kaže da želi imati mogućnost plaćanja gotovinom.
To je otprilike 93 posto stanovništva koji to žele.
I ne rade to svi.
Ali bi barem željeli imati mogućnost plaćanja gotovinom.
I dok god ljudi žele platiti gotovinom, nastavit ćemo to omogućavati.
Ljubitelji gotovine sada mogu odahnuti.
Čujem li kako vam se teret skida s ramena, gospodine Stützle?
Apsolutno ne, jer je to sasvim jasno navedeno: dok god postoji potražnja, Deutsche Bundesbank će se toga pridržavati.
I to je cijeli problem.
Možda biste također željeli definirati što je potražnja.
Koliki mora biti omjer gotovinskog plaćanja?
I tako, na kraju, na nama kao građanima je da odlučimo – plaćamo li karticom ili gotovinom?
To je u suštini ono što ovdje govorimo kad je riječ o kartičnim plaćanjima.
Slažem se s ukidanjem gotovine ili sam za zadržavanje gotovine.
Dakle, to je ključna točka koju ovdje moramo uzeti u obzir.
Nažalost, građani više nemaju gotovinu u svojim rukama jer se gospodarstvo okrenulo odbacivanju gotovine.
To znači da sada postoje trgovci ovdje u Njemačkoj koji odbijaju prihvatiti gotovinu.
I znamo da, na toj osnovi, gotovina nema šanse za dugoročno preživljavanje.
Jer gospodarstvo određuje imamo li mi, kao građani, mogućnost plaćanja gotovinom.
Pa mislim da bankar nije izgledao baš sretno kad si rekao taj zadnji dio, zar ne?
Da, to nije bilo baš ono što je imao na umu.
Ponekad imam dojam da je Deutsche Bundesbank odgovorna za to da uvijek umiruje ljude, uvjeravajući ih:
Novac je siguran.
Ali na kraju to povezuju s potražnjom.
Postavio sam pitanje: Što Deutsche Bundesbank podrazumijeva pod potražnjom – i on nije odgovorio.
Jednostavno postoji određeni mehanizam uključen u ukidanje gotovine, koji bih želio malo objasniti.
Također smo pripremili dijagram za ovo.
To je vrlo važna točka.
Slučaj je da, naravno, strukture ukidaju gotovinu.
I pokušavam objasniti nešto što mi obično treba dva sata.
Pokušat ću to za pet minuta.
Vrijeme istječe, u redu.
Dakle, s lijeve strane vidimo da je potrebno uspostaviti infrastrukturu za beskontaktna plaćanja.
Bio je to golem projekt koji je trajao desetljećima da bi bio dovršen.
U Njemačkoj se, barem, može reći da je to potpuno.
A ovdje u Austriji, možda još ne u planinskim kolibama.
Inače je infrastruktura na mjestu.
To je u osnovi već odlučeno.
S desne strane vidimo da se marketing i ozvučenje prirodno odvijaju putem marketinga.
U promociju digitalnih plaćanja uložili su se milijarde.
I mnogi ljudi na kraju ulaze u ovaj sustav bez da o njemu mnogo razmišljaju.
Što je također pomalo tužno jest da je provedena i reklamna kampanja protiv gotovine.
Nažalost, to smo primijetili tijekom pandemije koronavirusa, kada su u trgovinama postavljeni natpisi:
Iz higijenskih razloga, molimo vas da ne plaćate gotovinom itd.
I mnogi su ljudi u to povjerovali i potom su se zapravo uključili u digitalni sustav.
Onda imamo temu: odbijanje gotovine od strane gospodarstva.
To je vrlo kontroverzna tema.
Gotovina je zapravo zakonom utemeljena u tri vrlo moćna zakona:
Zapravo je to utvrđeno Zakonom o Bundesbanku, sadržano u Statutu ECB-a i također u Ugovoru o Europskoj uniji
na takav način da ima privilegij pravnog sredstva plaćanja i mora se prihvaćati u prometu.
Ovo je pokrenuto 2010. godine preporukom Komisije – s argumentom slobode ugovaranja da trgovci mogu odbiti gotovinu.
Stoga smatraju da je sloboda ugovaranja u poslovanju i trgovini važnija.
To je također potvrdila Njemačka savezna banka.
O tome smo također razgovarali u intervjuu.
Ovo je eksplozivno, vrlo opasno, jer ova interpretacija znači da je sada činjenica da trgovci na malo smiju odbiti gotovinu.
To znači da mi, kao građani, više nemamo gotovinu u vlastitim rukama – tj. slobodu izbora – nego
gospodarstvo sada odlučuje smijemo li plaćati gotovinom ili ne.
To je činjenica.
Zatim imamo još jedan aspekt, a to je uvođenje e-eura.
Očekuje se da će e-euro ući u svoju treću fazu u listopadu ove godine.
Postoji predložena uredba za e-euro, tj. nacrt zakona.
Očekuje se da će Europski parlament o tome odlučiti u listopadu.
A onda se može dogoditi da ćemo u sljedeće jednu, dvije ili tri godine zapravo imati izravnog konkurenta gotovini
na POS-u, odnosno na prodajnom mjestu, tj. u maloprodaji.
I to uzrokuje sve, naravno.
Ova tri bloka sve više tjeraju građane da budu uključeni u ovaj sustav i uvjetovani na digitalno plaćanje.
A sada dolazi – i ovo je najvažnija stvar
– naime, "omjer gotovinskih isplata" je vrlo važan pojam.
Deutsche Bundesbank je također u ovom intervjuu izjavila da to povezuju s potražnjom.
Kao što sam rekao, pitao sam Deutsche Bundesbank što misle pod potražnjom.
Prema mojim izračunima, iznosi 15 posto.
Moglo bi se raspravljati o tome je li to između 10 i 15 posto.
Tada infrastruktura gotovine počinje postajati preskupa.
Tada se primjenjuje takozvano "načelo proporcionalnosti":
Je li infrastruktura preskupa u odnosu na to kako ljudi i dalje plaćaju gotovinom – a onda se uruši.
Trenutno imamo situaciju u kojoj se omjer gotovinskih plaćanja u Njemačkoj smanjuje za 4 posto godišnje, odnosno za
3,8 posto ukupno – ali ga zaokružujem na 4 posto godišnje.
Kada se uvede e-euro, to će eksponencijalno porasti i relativno brzo ćemo se naći u istoj situaciji kao i druge
zemlje, poput Švedske itd.: udio gotovinskih plaćanja tada bi mogao iznositi samo 10 ili 15 posto.
A onda, nažalost, gotovina postaje zastarjela iz razloga koje sam ovdje ukratko izložio, a što mi obično oduzme dva sata.
Ono što bih želio znati jest: Kako opći trend prema kriptovalutama utječe na ponašanje pri gotovinskim plaćanjima?
Sve je više pružatelja usluga koji već koriste kriptovalute – dakle, ovo je možda još
u povojima, barem u internetskoj trgovini.
Ali kod gotovinskih transakcija u maloprodaji, je li u nekim slučajevima u Njemačkoj već
moguće zapravo platiti nešto Bitcoinom, na primjer?
Kad ideš na pizzu, plati kriptom.
Može li ovo predstavljati dodatnu prijetnju gotovini, uz digitalne načine plaćanja koje izdaju nacionalne banke?
Općenito govoreći, manje.
Dakle, kad je riječ o metodama plaćanja, morate malo razlikovati.
Radi se o ulaganju novca:
Dakle, kada je volatilnost visoka, to zapravo nije pogodno za plaćanja.
Ljudi ne žele koristiti nešto kao sredstvo plaćanja kada je podložno intenzivnom špekuliranju.
Dakle, ili se radi o ulaganju novca ili o sredstvu plaćanja.
Dobro sredstvo plaćanja nema volatilnost, tj. nema fluktuacije u vrijednosti itd.
Dakle, iz trenutne perspektive – vidjet ćemo kako će se stvari razvijati s kriptovalutama – ne vidim nikakvu opasnost u tome.
E-euro je zapravo mnogo veća opasnost.
e-euro će dobiti privilegij zakonskog sredstva plaćanja, itd.
Ne želim sada objašnjavati sve, to je vrlo, vrlo složeno.
Izuzetno zanimljiva tema. Nešto što će zasigurno zanimati mnoge gledatelje:
Zašto ljudi to rade?
Zašto se gotovina zapravo smanjuje?
Je li to samo pitanje praktičnosti?
Ili ovo jasno vidite kao dio agende koja u konačnici ima za cilj učiniti građane ovisnima i
lišiti ih prava, na primjer kroz društvenu kontrolu?
Da će u nekom trenutku prirodno biti mnogo lakše regulirati pristup elektroničkim metodama plaćanja nego gotovinom?
Zato ljudi kažu: "Gotovina je sloboda u punom sjaju", a elektronički novac je, naravno,
neizbježno ograničen na vanjski pristup, da tako kažemo.
Je li to motiv iza toga?
Pa, naravno, postoji mnogo motiva.
Morate se voditi aspektom "Cui bono", tj. tko ima koristi od toga?
I onda, naravno, dolazite do određenih odgovora.
Ja sam osobno ne ulazim u ovu temu previše duboko jer to na neki način odvlači pažnju od glavne teme.
Ono o čemu zapravo govorim jest mehanika i strukture koje stoje iza ukidanja gotovine, iza ciklusa.
To je mnogo suptilnije od toga: stvarate okruženje za gotovinu u kojem gotovina ne može preživjeti.
To znači da je gotovina trenutno pod napadom.
S jedne strane, može ga odbaciti gospodarstvo.
Ali što je, po mom mišljenju, još dramatičnije, to je da država sve više intervenira odbijajući gotovinu.
Pozivam se na Njemačku jer o njoj znam malo više.
Na primjer, bazeni više ne prihvaćaju gotovinu, a prvi vanjski bazeni više ne prihvaćaju gotovinu.
To što parkirališta i parkirna mjesta više ne prihvaćaju gotovinu, pa čak ni javne ustanove više ne prihvaćaju gotovinu.
U Düsseldorfu, na primjer, imamo situaciju u kojoj su sve gradske službe za građane postale bezgotovinske
– osim jedne, koja se nalazi na željezničkoj stanici.
To je mnogo opasnije jer ga uopće ne možete izbjeći.
To znači da se građani sve više gurnu u ovaj sustav, što je vrlo, vrlo opasno.
To znači da država na kraju mora ponovno biti obvezna prihvaćati gotovinu.
Također postavljam ovo pitanje u vezi s temom događaja 'Odgovorni građani'.
Jer je jedna stvar jasna: ako više ne plaćate gotovinom, bez obzira na način elektroničke
uplate, to na kraju više nije anonimno plaćanje.
Da, definitivno.
U tome je poanta.
Gotovina je uvijek anonimno plaćanje.
Mogu ići bilo gdje, mogu platiti bilo što. Nitko me ne pita tko sam. Uzimaju mi novac i ne zanimaju se za mene.
Kad plaćam karticom, praktički cijeli moj portfelj, cijela moja financijska povijest, dostavlja se uz uplatu, da tako kažem.
Od mjesta na kojem se trenutno nalazim, do onoga što se događa na mom računu i što radim.
Zato sam pitao je li cilj iza ovoga pomalo nejasan: uspostaviti oblik totalitarizma u kojem su građani
učinkovito praćeni od strane države u svakom trenutku i na svakom mjestu te učinjeni prozirnima.
Pa, radije bih to zasad ostavio otvorenim.
Ali jedno mogu reći sa sigurnošću: slobodno društvo apsolutno treba slobodan sustav plaćanja koji se ne može nadzirati.
I sve što je digitalno, naravno, može se vrlo lako nadzirati. Zapravo, društvo tada počinje postajati plašljivo i pokorno.
Dakle, ako bi ovaj događaj danas bio plaćen samo digitalno, zabilježilo bi se da ste danas ovdje.
Teoretski, moglo bi biti da sada i vi postanete ili budete imenovani "persona non grata".
Pretpostavljam da svi jesmo.
Ne, srećom još nisam. Moram biti potpuno iskren u vezi toga.
Pa, nisam imao nikakvih napada sve do siječnja jer sam sve raspravljao na vrlo činjeničnoj osnovi.
Ali od moje posljednje predavačke turneje, nažalost, to je počelo, i nije temeljeno na
činjenicama, nego se stvarima dodaje u priču.
I to je vrlo, vrlo opasno, što mi je pomalo šteta.
Definitivno.
I zato je važno da sve predstavite na takav činjeničan način.
Ovo te također čini neosvojivim i nitko to ne može opovrgnuti.
Sve je to objektivno utemeljeno na činjenicama, zbog čega je to vrlo važan doprinos ovoj raspravi.
Dakle, još jednom vam hvala od mene.
Hvala.
Malo smo promijenili redoslijed iz tematskih razloga, pa bih sada želio zamoliti gospodina Stützlea da mi se ponovno pridruži.
Da, ono što si ranije rekao o gotovini još mi je svježe u sjećanju.
To je trenutak kada je vremenski interval između dva predavanja najkraći.
Zato je prijelaz na dio s rješenjem ovdje najlakši, jer možemo nastaviti neprimjetno.
Dakle, problem je, kao što smo ranije opisali, da gotovina sve više dolazi pod pritisak.
A sada ključno pitanje: što možemo učiniti pojedinačno, što svatko od nas može učiniti da
spriječi da gotovina i dalje nestaje ili zaostaje?
Da, kratko pitanje, dugi odgovor: izuzetno je teško.
Stvarno imamo situaciju u kojoj gospodarstvo, prvo, može odbiti gotovinu, a država, drugo, odbija gotovinu.
Kad smo već kod toga, jedini novac koji je isključivo izdao država jest gotovina!
I država odbacuje vlastiti novac. To samo po sebi već je apsurdno.
Posljednjih nekoliko godina dugo sam bio frustriran jer je gotovina praktički u slobodnom padu.
Gotovina ne drži korak, prema statistikama Deutsche Bundesbanka.
Najnovije statistike objavljene su 2023. godine. Što se tiče stope gotovinskih plaćanja u
Njemačkoj, 51 posto proizvoda i dalje se plaća gotovinom.
Smanjuje se za četiri posto godišnje.
To znači da smo sada, u 2025. godini, praktički na 43 posto.
Ako se u igru uključi izravni konkurent e-euru, do 2030. bismo vrlo brzo mogli vidjeti da
gotovinski plaćanja padnu na 15 posto ili niže.
I to je cijeli problem.
I sam sam bio vrlo frustriran što apsolutno nije bilo političke volje da se gotovina zakonom zaštiti.
Gotovina apsolutno treba pravnu zaštitu!
Jedna pravna zaštita je da ćemo ponovno imati slobodu odabrati plaćanje gotovinom.
Da se na kraju vrati u ruke građana.
Da bismo to postigli, u suštini nam je potrebna politika "obavezne prihvaćenosti" u trgovini, kao i među vladinim agencijama.
Od sada nadalje – a danas govorimo o odgovornim građanima – građani konačno imaju priliku ponovno glasati.
Dakle, ponovno nam je potrebna sloboda izbora i mislim da je to važno.
Danas još uvijek nema političke volje.
Ali se pojavila jedinstvena prilika da se gotovina učvrsti u zakonu.
Ne zato što je to politički poželjno, nego zato što oni na vlasti i političari žele nešto drugo.
Oni žele e-euro.
obavezno
Oni to provode – tako se trenutno čini.
Zato je izdana "prijedlog propisa" za e-euro i žele da e-euro bude zakonsko sredstvo plaćanja.
To znači da su bili prisiljeni istog dana izdati prijedlog propisa o gotovini. To je zato što je
gotovina trenutno jedino zakonsko sredstvo plaćanja.
Dakle, to u osnovi znači da će, paradoksalno, uvođenje e-eura u početku štititi i jamčiti gotovinu, da tako kažem?
Ne, apsolutno ne.
Dakle, obično bi bilo lijepo. Vidimo to ovdje upravo sada.
Prema nacrtu propisa, e-euro će biti prihvaćen kao zakonsko sredstvo plaćanja u trgovinama – barem prema nacrtu sporazuma.
Da, ali zato što ste rekli da su bili prisiljeni uključiti i tu drugu stvar u propis.
Dakle, oboje su zajamčeni propisom, zar ne?
Ne, postoje dva predložena propisa.
Predložene su dvije uredbe – jedna za e-euro, a jedna za gotovinu.
To je vrlo važna točka.
Zanimljivo je primijetiti da predložena uredba o gotovini ne nameće nikakvu obvezu niti
prisilu za prihvaćanje gotovine u trgovini.
Barem tako piše.
To je zapravo samo po sebi apsurdno.
To znači da bismo u budućnosti imali dvije različite zakonske valute – e-euro i manje privilegiranu, odnosno gotovinu.
I sve se, kao i uvijek s ukidanjem gotovine, događa slučajno.
Europska komisija je puna pravnika, ekonomista i poslovnih administratora.
I dogodilo se da su napravili pogrešku, naime: gotovinu – nema obveze prihvatiti je u trgovinama.
Pa, smatram to prilično izvanrednim.
Ali sada imamo priliku, naime da poduzmemo akciju.
Vrata će se ponovno zatvoriti u nadolazećim mjesecima.
Taj gotov novac također će se izjednačiti s e-euroom i bit će obavezno da ga trgovci prihvaćaju.
Ovo je apsolutno neophodno, apsolutno neophodno.
Sada u osnovi moramo vršiti velik pritisak na donositelje odluka kako bismo osigurali da je to također volja naroda.
I tako sam pokrenuo peticiju u tu svrhu.
- Ovo je peticija na www.bargelderhalt.eu, na kojoj trenutno imamo 126.000 potpisa.
Problem je u tome što to nije dovoljno.
Moramo osigurati da ono predstavlja stanovništvo.
I zato vas jednostavno molim – a ovo je također današnji poziv za pomoć – da potpišete peticiju, proslijedite je dalje itd.
Kad smo pokrenuli peticiju, poslali smo priopćenje za tisak u 350 novina. I dobili smo samo tri odgovora.
Odgovor je bio: Molimo vas da nam ubuduće ne pišete.
To je, naravno, pokazatelj da je situacija vrlo loša.
A ipak smo do sada primili 126.000 glasova.
Ali nam treba najmanje 300.000.
Mislim, zapravo bismo morali dosegnuti milijunsku granicu da bih mogao vršiti pritisak na nadležne vladine agencije.
U načelu svatko može potpisati ovu peticiju, bez obzira na to je li Austrijac – i švicarski državljani je također mogu potpisati.
Jednostavno moramo glasati za ovu peticiju.
A evo i zahtjeva da se gotovina prihvaća kao sredstvo plaćanja u trgovinama i, naravno, kod državnih tijela.
To je u osnovi potražnja i rješenje.
Problem je u tome što će se ove godine odlučiti!
To znači da imamo vrlo, vrlo malo vremena.
Ovo naravno postavlja pitanje: u kojoj mjeri Europski parlament zapravo čine odgovorni
zastupnici koji sami odlučuju što doista misle i žele?
Mnogima također nedostaju potrebne tehničke vještine.
Znamo da se u nekim slučajevima odluke parlamentarne skupine jednostavno formalno odobravaju.
I da se to rješava iza zatvorenih vrata u Europskom parlamentu čak i više nego u nacionalnim parlamentima, da tako kažemo.
To znači da bi pritisak ovdje morao biti znatan. Iznad svega, javni pritisak morao bi biti znatan.
Dakle, sada, da navedem brojku, red veličine. Koliko bi, po tvom mišljenju, trebalo "podnositelja peticija" da se postigne stvarni
proboj – da doista dovede do kritičnog pokreta u Parlamentu?
Parlament je jedan.
Predložena uredba trenutno se razmatra u Odboru za gospodarska i monetarna pitanja Europskog
parlamenta, i u ovoj fazi još uvijek se mogu unijeti izmjene.
To znači da je prvi korak povećati pritisak na Odbor za gospodarska i monetarna pitanja.
Radim mnogo stvari da bih to postigao.
Možda samo za vašu informaciju: zahvaljujući dijelom novčanoj peticiji, razvili smo
zajednicu koja trenutno broji ukupno 65.000 članova.
To znači da pokušavamo uspostaviti lobij za gotovinu kako bismo mogli provoditi zajedničke akcije.
I provodimo određene participativne aktivnosti.
Trenutno pokušavamo približiti Odbor za gospodarska i monetarna pitanja volji naroda
organiziranjem velikih kampanja pisanja pisama.
1.300 ljudi sudjelovalo je u posljednjoj kampanji pisanja pisama. I, naravno, pisma se šalju.
To znači da moramo najprije izvršiti pritisak na Odbor ECON.
Ipak, među stanovništvom, kao i među političarima, mora se stvoriti nova svijest o ovom problemu.
Dakle, vrlo, vrlo važna točka.
Gotovina mora biti zakonski zajamčena – to jest, mora se prihvaćati u trgovinama i kod državnih agencija.
Pitam samo zato što, kao što sam rekao, 146.000 – ako kažeš da je to zapravo diljem Europe – nije baš toliko.
To znači da ih mora biti znatno više.
Dakle, pitanje je: što biste rekli – koji je ovdje cilj da biste zaista osvojili bodove?
Pa, mislim da moramo dosegnuti milijunsku granicu.
Trenutno se vrlo snažno obraćam Njemačkoj.
To ionako trenutno jedva da se vidi.
A na milijun počinjemo osjećati pritisak.
Ovo nije puka želja; jednostavno moramo nešto poduzeti.
Bio sam na predavačkoj turneji i pokušao uspostaviti bliži kontakt s multiplikatorima.
To znači da od danas prekidam svoju turneju predavanja.
U sljedeća dva mjeseca intenzivno ću se usredotočiti na YouTube kanale koji me pozivaju na intervjue kako bih podigao svijest o
ovoj peticiji – da bismo doista dosegli onu milijunsku granicu.
Zapravo tražim pomoć: ako imate kontakte s multiplikatorima, novinama itd., molim vas uspostavite kontakt kako bih
mogao predstaviti ovu peticiju – i kako bi stekla vidljivost.
Tada lako može doseći milijunsku granicu.
Trebam pomoć svih.
To je također jedan od glavnih razloga zašto danas stojim ovdje.
Hvala vam puno na tome.
I to si ranije ukratko spomenuo u opisu problema.
– Naravno, pitanje: kartica s jedne strane, gotovina s druge?
U načelu je to poput neke vrste izborne odluke.
To znači da, u načelu, i sami možete nešto učiniti tako da platite što je više moguće gotovinom, zar ne?
Dakle, današnji naslov je "Odgovorni građanin".
To znači da, da bi građani bili odgovorni, prvo trebamo slobodu izbora i svijest o tome što uzrokovujemo.
Znamo da središnje banke povezuju budućnost gotovine s potražnjom.
Iz ove perspektive doista je tako da trenutno imamo izravnu demokraciju u pogledu gotovine – jer
postoji glasački listić za zadržavanje gotovine.
A glasački listić, na primjer, izgleda ovako.
To znači da ne glasamo svake četiri godine, kao u slučaju saveznih izbora itd., nego:
Biramo gotovinu svaki dan pri svakoj kupnji!
To znači da je riječ o odgovornim građanima koji shvaćaju da moramo održati potražnju za gotovinom što je moguće većom.
To je presudna stvar, naime svijest o ovoj činjenici.
To znači da ćemo sljedeći put kad budemo išli u kupovinu dati svoj glas, bilo za očuvanje gotovine
– ali postoji i glasovanje za ukidanje gotovine.
Također imate mogućnost reći: U redu, platit ću karticom ili mobitelom.
A time kad to kažeš, ne kažeš ništa drugo nego: podržavam ukidanje gotovine.
To je suština toga.
Razlog zašto stojim ovdje pred vama je jednostavno objasniti ljudima što svojim postupcima uzrokuju.
Da, i želio bih vidjeti odgovorne građane koji o tome razmišljaju:
Što uzrokovati ovim glasačkim listićem, i što uzrokovati ovim glasačkim listićem.
To je jedini razlog – želim građane koji su sposobni donositi vlastite odluke.
I važno je da odgovorni građani budu vrlo, vrlo dobro informirani o ovoj temi.
Trenutno se postavlja pitanje koliko dugo će trajati peticija.
Trajat će dok Europski parlament o tome ne glasa.
Rekao bih da će raditi najkasnije do listopada 2025.
Moramo vidjeti hoće li se to dogoditi prije toga.
Ali vrlo vjerojatno ne 2025. godine, jer tada e-euro ulazi u svoju treću fazu razvoja.
Da, hvala vam puno na vašoj procjeni.
I zato su događaji poput ovog, koje je organizirao Erwin Rigo, toliko važni, kako bismo
podigli svijest javnosti o ovim pitanjima.
Zato što to čine mnogi ljudi, a ovdje u ovoj prostoriji to čini nesrazmjerno velik broj, ali
mnogi u općoj javnosti to ne čine. Da, nažalost.
Da, i želio bih tome nešto dodati.
Možete se sami potpisati na www.bargelderhalt.eu.
A ako označite to polje, automatski ćete postati dio zajednice.
Navodi se želite li biti obaviješteni o daljnjem napretku peticije.
i onda si dio zajednice.
Zajednica je iznimno važna.
Jer čak i ako uspijemo s peticijom, to će samo zaustaviti slobodan pad novca.
Ali marketinške mjere financijske industrije idu još dalje.
To znači da se moramo pripremiti; moramo stvoriti lobij za gotovinu, za našu slobodu.
Vrlo lijepi završni komentari i sažetak.
Sretno s tim i nastavite s dobrim radom na ovom pitanju.
Hvala.
Da bismo odgovorili na pitanja ostala bez odgovora u intervjuu: Zašto ljudi to rade?
Zašto se gotovina zapravo smanjuje?
- na što je još potrebno odgovoriti, zaključit ćemo zanimljiv doprinos gospodina Stützlea prikazom programa Kla.TV
Ukinuće gotovine kroz nepromišljenu potragu za moći
Vlada SAD-a jedna je od moćnih sila odgovornih za sve bržu ukidanje gotovine diljem svijeta.
Od tada se to koristi za masovnu promociju svjetske ukidanja gotovine.
Razlog za ovu obvezu SAD-a jest taj što američke tvrtke dominiraju beskontaktnim platnim transakcijama diljem svijeta.
Ovo neizravno omogućuje američkoj vladi nadzor financijskih transakcija pojedinih zemalja, banaka, tvrtki pa čak i
pojedinaca te da ih isključi iz beskontaktnih platnih transakcija ako ne postupaju u skladu s njezinim željama.
Uz pomoć Američke agencije za međunarodni razvoj (USAID), 2012. godine osnovana je Koalicija Better than Cash.
Ovo predstavlja impozantan čimbenik moći, koji je sada vjerojatno gotovo jednako velik kao i
vojna dominacija Sjedinjenih Američkih Država.
Smanjenjem upotrebe gotovine moć SAD-a automatski raste.
Sada ćemo razmotriti pristup koji su ovi financijski stratezi primijenili kako bi proširili svoju moć putem velikih
pružatelja usluga plaćanja ili međunarodnih bankarskih sustava, koristeći nekoliko primjera iz cijelog svijeta:
Međunarodni pružatelj usluga plaćanja VISA uveo je intenzivne mjere za zamjenu gotovinskih plaćanja.
S proračunom do 500.000 američkih dolara, barovi, kafići i restorani u SAD-u dobit će
financijska sredstva ako prestanu prihvaćati gotovinu.
Nadalje, VISA je pokušala utjecati na bugarsku vladu da u dva koraka snizi limit gotovine na otprilike 500 eura.
Podaci iz SAD-a dokazuju da su ovdje u pitanju opipljivi gospodarski interesi.
U 2018. godini samo su plaćanja kreditnim karticama tamo generirala troškove od 90 milijardi američkih dolara.
Novac koji su uglavnom platili kupci i koji je završio u džepovima pružatelja usluga beskontaktnog plaćanja.
Ali to nisu jedine posljedice sve većeg istiskivanja gotovine.
Drastični događaji u Grčkoj daju predodžbu o posljedicama ukidanja gotovine.
Tamo su građani izloženi poreznim kaznama ako ne obave dovoljno beskontaktnih plaćanja, a poduzeća su
praktički prisiljena sklapati ugovore s tvrtkama poput VISA-e.
Gotovina koja se čuva kod kuće također mora biti prijavljena nadležnim tijelima i bit će
zaplijenjena ako se ne može dokazati njezino podrijetlo.
I ovdje interesi dvaju područja – pružatelja plaćanja i međunarodnih bankarskih sustava – idu ruku pod ruku:
Sljedeći odjeljak jasno pokazuje da se ta područja isprepliću poput zupčanika satnog mehanizma kako bi se stegla kontrola
nad financijskim resursima, pa čak i nad privatnom svojinom.
Kako bi potaknuo gospodarstvo, ECB već godinama smanjuje ključne kamatne stope.
Budući da su negativne kamatne stope na štednim računima ravne polaganoj eksproprijaciji, ulagači se mogu
zaštititi od gubitka vrijednosti povlačenjem svojeg novca.
Međutim, ova samoodredba nad vlastitom imovinom ograničava prostor utjecaja ECB-a.
Radni dokument MMF-a o provedbi sustava negativnih kamatnih stopa sada predlaže nametanje naknade za gotovinu koja odgovara
istoj kamatnoj stopi koja se primjenjuje na uložena sredstva.
Uz negativnu kamatnu stopu od, recimo, -5%, tada biste dobili 95 € u gotovini kada podignete 100 € s bankomata.
Posljedica bi bila da privlačnost gotovine kao sredstva štednje i plaćanja dramatično
opadne, otvarajući put za konačnu ukidanje gotovine.
Prof. Hans-Werner Sinn, bivši predsjednik ifo Instituta i ekonomski stručnjak, komentira:
Ako ECB želi ukinuti gotovinu u eurima, Njemačka mora ponovno uvesti marku.
Gotovina je važan dio slobode.
Novac znači slobodu izbora.
Stoga je deset puta vrijednije za osobu koja je potpuno lišena toga.
Fjodor M. Dostojevski, ruski pisac.
Dragi gledatelji, daljnji izvještaji o ovom događaju u Dornbirnu već su dostupni za gledanje na HOCH2.TV.
Pronaći ćete poveznice ispod ovog programa.
Željeli bismo iskoristiti ovu priliku da zahvalimo HOCH2.TV na njihovoj izvrsnoj suradnji.