"Den 29. mars 2025 fant arrangementet "Freedom & Self-Determination - The Responsible Citizen"
sted på Kulturhaus Dornbirn med interessante bidrag om rettsstat, suverenitet og kontanter.
Arrangementet ble organisert av Dornbirn Academy for Personal Development.
HOCH2.TV har tatt opp og redigert alle bidragene for dere, kjære seere.
I dag presenterer Kla.TV et intervju med Hansjörg Stützle om fortrengning av kontanter."
Nå kommer vi til Hansjörg Stützle og temaet kontantoppbevaring eller avskaffelse av kontanter.
Også tematisk beslektet, om enn med en liten vri.
Kjære herr Stützle, kanskje jeg først skal stille deg et kort spørsmål.
Hvordan kommer man egentlig til å jobbe så intensivt med temaet avskaffelse av kontanter eller kontantoppbevaring som du gjør?
Ja, det er ganske lenge siden for meg, i hvert fall rundt 25 år.
Og først og fremst av logiske grunner, fordi det finnes motstandere av et gratis betalingssystem.
Og det er først og fremst finansbransjen.
For omtrent 25 år siden innså jeg at dette temaet ville komme opp på et eller annet tidspunkt.
Fordi kontanter truer forretningsmodellen deres i form av "bank runs", som er mulig.
Med andre ord er finansnæringen i utgangspunktet alltid under press for å opprettholde
befolkningens tillit til pengesystemet på et visst nivå.
Hvis denne faller under en viss terskel, blir innbyggeren redd og går til banken.
Han vil ha pengene, han vil bringe dem inn i sin egen innflytelsessfære.
Og så er det slanger, og så er det et bank run og, og, og, og.
Og så er det selvfølgelig en stor krise.
Jeg innså rett og slett at det ikke fantes noen manifestasjon for avskaffelsen av kontanter på den tiden.
Men så kom finanskrisen i 2007-2009 med en ganske sterk manifestasjon.
Knapt noen har lagt merke til det, nemlig med ekte kontantforbud.
Og det ble egentlig ikke lagt merke til fordi det ble beskrevet med et fint dekkord, nemlig kontantloft.
Et kontanttak er allerede et kontantforbud over en viss grense.
I Europa - det var der det startet i Europa - har vi 18 land med kontantforbud fra en grense.
Hellas er for eksempel det landet som har den laveste kontantgrensen på bare 500 euro.
Det betyr at hvis du reiser til Hellas nå og ønsker å betale en hotellregning på 501 euro - er det
forbudt ved lov og straffbart å betale den kontant.
Hellas har allerede gjort to forsøk på å redusere kontanttaket til 200 euro.
Men det var ikke mulig fordi 500-euroseddelen fortsatt er lovlig betalingsmiddel.
Og det er den eneste grunnen til at vi ikke har et lavere kontanttak.
Ja, og mange mennesker er åpenbart ikke engang klar over denne utviklingen i hverdagen.
Så noen mennesker aksepterer det bare.
I Tyskland tror jeg det er rundt 10 000 euro.
Eller er det min informasjon?
Nei, så det finnes for øyeblikket ikke noe klassisk kontanttak i "POS", i salgssteder, i Tyskland.
Ikke engang for innskudd, så det er bevisbyrden for hvitvasking av skattepenger og slikt?
Nettopp, så forhandleren har en bokføringsplikt, men fra 2027 skal en kontantgrense på 10 000 euro gjelde i hele Europa.
Det er temaet.
De landene som allerede er underlagt den, kan beholde den.
Du kan når som helst sette kontantgrensen til under 10 000.
Og hvordan forklarer du det faktum at det er så relativt lav bevissthet om problemet i dette området?
Innbyggerne har kanskje ennå ikke innsett omfanget av trusselen mot deres kontanter?
Definitivt ikke.
Jeg har nettopp kommet tilbake fra en lang, lang foredragsturné.
Siden januar har jeg bare vært på foredragsturneer.
Når jeg snakker i to timer om mekanismene bak avskaffelsen av kontanter, er det mange som sier:
Jeg visste at det var et problem, men jeg visste ikke at det var så eksplosivt.
Vel, hvis du lytter til Deutsche Bundesbank, så er alt faktisk bra.
Det er forsikringer om at det er nok penger, og at det vil fortsette å eksistere.
Generelt orienterer man seg bare etter hva befolkningen angivelig ønsker.
Vi har laget et kort opptak.
I fjor sommer var du gjest på Südwestrundfunk, den tyske allmennkringkasteren ARD.
Det handlet nettopp om dette temaet.
Kanskje vi skal ta en rask titt til.
Vel, jeg har den rette studiogjesten med meg nå for dette spørsmålet.
Stefan Hardt er med oss.
Han leder den sentrale kontantavdelingen i Bundesbank.
God kveld.
Hvor lenge vil du, hvor lenge vil Bundesbank fortsette å forsyne oss med friske penger?
Så lenge folk ønsker å bruke kontanter.
Gjelder det alle pengesedler, alle vekslepenger?
Ja, selvfølgelig.
I utgangspunktet sier de aller fleste at de ønsker å kunne betale med kontanter.
Det er rundt 93 prosent av befolkningen som ønsker dette.
Og ikke alle gjør det.
Men de vil i det minste gjerne ha muligheten til å betale kontant.
Og så lenge folk ønsker å betale kontant, vil vi fortsette å tilby disse kontantene.
Kontantfansen kan nå puste lettet ut.
Hører jeg en stein falle fra hjertet ditt, herr Stützle?
Absolutt ikke, for det er akkurat det som blir sagt: Så lenge etterspørselen er der, vil Deutsche Bundesbank holde på den.
Og det er hele problemet.
Kanskje du også bør definere hva etterspørsel er.
Hvor høy må kontantbetalingsraten være?
Og så har vi borgere det til syvende og sist i våre egne hender - skal vi betale med kort eller kontanter?
Det er i bunn og grunn det vi sier i kortbetalingen her.
Jeg er for å avskaffe kontanter, eller jeg er for å beholde kontanter.
Så det er et avgjørende poeng som vi må ta hensyn til her.
Og dessverre har innbyggerne ikke lenger kontanter i sine egne hender fordi økonomien
har gått så langt som til å avvise kontanter.
Med andre ord nekter de første forhandlerne her i Tyskland å ta imot kontanter.
Og vi vet at kontanter på dette grunnlaget ikke har noen sjanse til å overleve på lang sikt.
For det er økonomien som avgjør om vi borgere har mulighet til å betale med kontanter.
Så jeg tror ikke herr Banker så så fornøyd ut med de siste ordene dine, gjorde han vel?
Ja, det var ikke helt det han ønsket.
Noen ganger har jeg en følelse av at den tyske Bundesbank er ansvarlig for alltid å berolige, berolige:
Kontantene er trygge.
Men til syvende og sist knytter de det til etterspørsel.
Jeg stilte spørsmålet: Hva mener Deutsche Bundesbank med etterspørsel - og han svarte ikke på det.
Det er rett og slett en viss mekanisme i avskaffelsen av kontanter, som jeg kanskje kan forklare litt.
Vi har også utarbeidet diagrammet.
Det er et veldig viktig poeng.
Faktum er selvfølgelig at strukturene avskaffer kontanter.
Og jeg prøver å forklare noe som vanligvis tar meg to timer.
Jeg prøver det nå om fem minutter.
Tiden renner ut, ok?
Så vi ser på venstre side at det må etableres en infrastruktur for kontantløse betalinger.
Det var et gigantisk prosjekt som tok flere tiår.
I Tyskland kan man i det minste si at den er komplett.
Og her i Østerrike, kanskje ikke på fjellhytta ennå.
Men ellers er infrastrukturen på plass.
Det er i utgangspunktet avgjort.
På høyre side ser vi at markedsføring og publisitet naturlig nok skjer gjennom markedsføring.
Det er investert milliarder i å fremme digital betaling.
Og mange mennesker går nå inn i dette systemet uten å reflektere.
Det som også er litt trist, er at det også ble iverksatt en annonse mot kontanter.
Dessverre la vi merke til det under koronaperioden, da det ble satt opp skilt i økonomien:
Av hygieniske årsaker ber vi om at du ikke betaler med kontanter eller lignende.
Og mange mennesker trodde på det, og så gikk de faktisk inn i det digitale systemet.
Da har vi temaet: avvisning av kontanter av økonomien.
Dette er et svært eksplosivt tema.
Kontanter er faktisk nedfelt i tre svært mektige lover:
Faktisk i Bundesbank-loven; den er nedfelt i ECB-statuttene og i EU-traktaten i form av at den har status som
lovlig betalingsmiddel og faktisk er obligatorisk i handelen.
Dette ble satt i gang av en anbefaling fra Kommisjonen i 2010 - med argumentet om avtalefrihet,
som innebærer at detaljister kan nekte kontanter.
Derfor ser de avtalefriheten for næringsliv og handel som viktigere.
Dette bekreftes også av Deutsche Bundesbank.
Vi diskuterte også dette i dette intervjuet.
Det er eksplosivt, veldig farlig, fordi denne tolkningen betyr at det faktisk er et faktum i
dag at forhandlere har lov til å nekte kontanter.
Det betyr at vi borgere ikke lenger har kontanter i våre egne hender - altså valgfrihet - men at det nå
er økonomien som bestemmer om vi skal få lov til å betale med kontanter eller ikke.
Det er et faktum.
Så har vi et annet aspekt, og det er innføringen av e-euro.
E-Euro forventes å gå inn i sin tredje fase i oktober i år.
Det foreligger et forslag til forordning for e-euro, dvs. et lovutkast.
EU-parlamentet forventes å fatte en beslutning om dette i oktober.
Og så kan det hende at vi i løpet av de neste ett, to eller tre årene faktisk vil få en direkte konkurrent til
kontanter på POS, på salgsstedet, dvs. i detaljhandelen.
Og det er selvfølgelig årsaken til alt.
Disse tre blokkene fører til at innbyggerne i stadig større grad tvinges inn i dette systemet og betinges til digital betaling.
Og nå kommer det - og dette er det viktigste
- "kontantbetalingsraten" er nemlig et svært viktig begrep.
Den tyske Bundesbank sa også i et intervju her at de knytter det til etterspørselen.
Som sagt spurte jeg Deutsche Bundesbank hva de mener med etterspørsel.
Ifølge mine beregninger er det 15 prosent.
Man kan argumentere for mellom 10 og 15 prosent.
Da begynner kontantinfrastrukturen å bli altfor dyr.
Da gjelder det såkalte "proporsjonalitetsprinsippet":
Hvis infrastrukturen er for dyr i forhold til hvordan folk fortsatt betaler med kontanter - og så kollapser den.
Vi har i dag en situasjon der kontantbetalingsraten i Tyskland faller med 4 prosent per år, dvs. totalt 3,8
prosent - men jeg runder det litt opp til 4 prosent - per år.
Dette vil øke med innføringen av e-euro, og da vil vi relativt raskt få den situasjonen som vi har i andre land,
som for eksempel Sverige: At kontantbetalingsgraden da kanskje bare vil være 10 eller 15 prosent.
Og så er kontanter dessverre foreldet av disse grunnene, som jeg nå kort har redegjort
for her, hvor jeg normalt trenger to timer.
Hva ville interessere meg? Hvordan påvirker trenden mot kryptovalutaer kontantbetalingsatferd generelt?
Det er flere og flere leverandører som allerede bruker krypto - så kanskje er det fortsatt i sin spede begynnelse i netthandelen.
Men i kontanthandelen, i detaljhandelen, finnes det allerede isolerte tilfeller i Tyskland der
du faktisk kan betale med Bitcoin, for eksempel?
Når du går ut og spiser pizza et sted, betaler du med krypto.
Kan dette også utgjøre en ytterligere trussel mot kontanter, ved siden av de digitale
betalingsmidlene som utstedes av nasjonalbankene?
Tendens mindre.
Så når det gjelder betalingsmiddel, må du differensiere litt.
For en gangs skyld handler det om å investere penger:
Så hvis det er sterk volatilitet , er dette egentlig ikke egnet for en betaling.
Dette skyldes at folk ikke ønsker å bruke en verdi som betalingsmiddel der den også er gjenstand for sterk spekulasjon.
Så det er enten en investering eller et betalingsmiddel.
Et godt betalingsmiddel har ingen volatilitet, dvs. ingen svingninger i verdi osv.
Så fra et nåværende perspektiv - vi får se hvordan ting utvikler seg med kryptovalutaer - ser jeg ingen fare i dette.
E-euroen er faktisk en mye større fare.
E-euroen bør få status som lovlig betalingsmiddel osv.
Jeg vil ikke forklare alt nå, det er veldig, veldig komplekst.
Veldig interessant tema. Jeg er sikker på at mange seere også vil være interessert:
Hvorfor gjør du det?
Hvorfor blir kontanter egentlig redusert?
Er dette bare et spørsmål om bekvemmelighet?
Eller ser du også helt klart at dette er en del av en agenda som til syvende og sist skal gjøre borgerne
avhengige og umyndiggjøre dem, for eksempel med sosial kontroll?
At det da vil være mye enklere å regulere tilgangen til elektroniske betalingsmidler enn til kontanter?
Det er derfor de sier: "Kontanter kjennetegnes av frihet", og elektroniske penger er
selvfølgelig uunngåelig underlagt eksterne restriksjoner.
Er det motivet bak det?
Så det finnes selvfølgelig mange motiver.
Du må gå etter aspektet "Cui Bono", så hvem tjener på det?
Og så kommer man selvfølgelig frem til visse svar.
Jeg går ikke så dypt inn i dette temaet selv, fordi det faktisk distraherer fra temaet på en viss måte.
Det jeg egentlig snakker om, er mekanismene og strukturene som ligger bak avskaffelsen av kontanter, bak kretsløpet.
Det er mye mer subtilt enn som så: Man skaper et miljø for kontanter der kontanter ikke kan overleve.
Dette betyr at det for tiden er store angrep på kontanter.
På den ene siden kan den avvises av økonomien.
Men det som er enda mer dramatisk fra mitt synspunkt, er at staten griper inn mer og mer ved å avvise kontanter.
Jeg refererer til Tyskland fordi jeg kjenner meg litt bedre igjen der.
For eksempel tar svømmebassenger ikke lenger kontanter, de første utendørsbassengene tar ikke lenger kontanter.
At parkeringsplasser ikke lenger tar imot kontanter, til og med innbyggerkontorer som ikke lenger tar imot kontanter.
I Düsseldorf har vi for eksempel en situasjon der alle innbyggerkontorene er gjort kontantløse -
bortsett fra ett, som ligger på jernbanestasjonen.
Det er mye farligere fordi du ikke kan unngå det i det hele tatt.
Dette betyr at innbyggerne i stadig større grad blir presset inn i dette systemet i stor skala, og det er veldig, veldig farlig.
Dette betyr at vi også trenger en "kontant mottaksplikt hos staten" igjen til slutt.
Jeg stiller også spørsmålet med tanke på arrangementets tema om "den ansvarlige borger".
For én ting er klart: Hvis du ikke lenger betaler kontant, uansett i hvilken form du betaler elektronisk, er
det til syvende og sist ikke lenger en anonym betaling.
Ja, absolutt.
Det er det som er poenget.
Kontanter er alltid anonym betaling.
Jeg kan gå et sted, jeg kan betale noe. Ingen spør meg hvem jeg er. De tar pengene mine, de er ikke interessert i meg.
Med kontantfri betaling er praktisk talt hele porteføljen min, hele screeningen min, så å si, alltid inkludert.
Fra hvor jeg er for øyeblikket til hva som skjer på kontoen min, hva jeg gjør.
Det var derfor jeg spurte om ikke målet bak dette var helt klart: å etablere en mer eller mindre totalitær stat
her, der borgerne faktisk kan oppdages av staten til enhver tid og overalt og gjøres gjennomsiktige.
Vel, jeg vil i utgangspunktet la det stå åpent.
Men én ting kan jeg definitivt si, og det er at et fritt samfunn trenger et fritt betalingssystem som ikke kan overvåkes.
Og alt som er digitalt, kan selvfølgelig også overvåkes veldig enkelt. Da begynner faktisk samfunnet også å bli krypende.
Så hvis dette arrangementet bare ble betalt digitalt i dag, ville det bli registrert at du er her i dag.
I teorien kan du nå også bli eller bli satt som "persona non grata".
Det er vi vel alle allerede.
Nei, det er jeg heldigvis ikke ennå. Det må jeg si helt ærlig.
Jeg fikk ingen angrep i det hele tatt før i januar, fordi jeg argumenterte veldig faktabasert.
Men siden min forrige foredragsturné har det dessverre begynt å skje, og ting blir lagt til i stedet for å være basert på fakta.
Og det er veldig, veldig farlig, og jeg synes det er litt synd.
Definitivt.
Og derfor er det viktig at du presenterer alt så objektivt.
De gjør seg også uangripelige, og det er det ingen som kan motbevise.
Alt dette er objektivt basert på fakta og er derfor et svært viktig bidrag til denne debatten.
Så tusen takk igjen fra min side.
Takk.
Vi har endret litt på den tematiske rekkefølgen, så jeg vil nå be Stützle om å komme inn igjen.
Ja, det du sa tidligere om kontanter er fortsatt ganske friskt i minnet.
Dette er den korteste tiden mellom de to presentasjonene.
Derfor er overgangen til løsningsdelen enklest her, fordi vi kan fortsette med en gang.
Så problemet er, som vi beskrev tidligere: Kontanter er under økende press.
Og nå kommer det viktigste spørsmålet: Hva kan vi gjøre hver for oss, hva kan hver og en av oss gjøre for å forhindre
at kontanter forsvinner ytterligere eller sakker akterut?
Ja, et kort spørsmål, langt svar: Det er ekstremt vanskelig.
Vi har egentlig den utgangssituasjonen at for det første kan økonomien avvise
kontanter, og for det andre avviser staten kontanter.
Forresten, de eneste rene statlige pengene er kontanter!
Og staten nekter å bruke sine egne penger. Det er allerede i seg selv en absurditet.
Jeg har vært frustrert i lang tid de siste årene fordi kontanter i utgangspunktet er i fritt fall.
Ifølge statistikk fra Deutsche Bundesbank kan ikke kontanter holde stand.
Den siste statistikken kom ut i 2023. Ifølge kontantbetalingsraten i Tyskland betales 51 prosent av varene fortsatt kontant.
Den reduseres med fire prosent per år.
Det betyr at vi i 2025 i utgangspunktet vil ligge på 43 prosent.
Hvis man nå legger til den direkte konkurrenten til euroen, kan det fort bli slik at
kontantbetalingsraten i 2030 bare er 15 prosent eller mindre.
Og det er hele problemet.
Selv var jeg veldig frustrert over at det overhodet ikke var noen politisk vilje til å beskytte kontanter ved lov.
Kontanter trenger øyeblikkelig rettslig beskyttelse!
Og en rettslig beskyttelse er at vi får tilbake valgfriheten til å betale med kontanter.
At det til syvende og sist kommer tilbake i hendene på innbyggerne.
For å oppnå dette trenger vi i utgangspunktet en "akseptplikt" i detaljhandelen og også hos myndighetene.
Fra dette tidspunktet - og i dag handler alt om den ansvarlige borgeren - har borgeren til
syvende og sist mulighet til å stemme igjen.
Så vi trenger valgfrihet igjen, og det tror jeg er viktig.
Det finnes fortsatt ingen politisk vilje i dag.
Men nå har det oppstått en unik mulighet til å lovfeste kontanter.
Ikke fordi det er politisk ønskelig, men fordi makthavere og politikere ønsker noe annet.
De vil ha e-euro,
obligatorisk.
De gjennomfører det - det ser helt klart slik ut for øyeblikket.
Derfor har det kommet et "forslag til forordning" for e-euroen, og de ønsker at e-euroen skal være lovlig betalingsmiddel.
Det betyr at de ble tvunget til å publisere et forslag til forordning for kontanter samme dag. For
kontanter er i dag det eneste lovlige betalingsmiddelet.
Så det betyr at innføringen av e-euro paradoksalt nok først beskytter og garanterer kontanter, for å si det sånn?
Nei, absolutt ikke.
Så normalt ville det vært fint. Vi ser det også her akkurat nå.
I henhold til den foreslåtte forordningen vil e-euro være underlagt obligatorisk aksept i
detaljhandelen - i hvert fall ifølge avtaleutkastet.
Ja, men fordi du sa at de ble tvunget til å inkludere de andre tingene i forskriften.
Så begge deler er garantert i forskriften, er de ikke?
Nei, det er to forslag til forordninger.
Det foreligger to forslag til regelverk - ett for e-euro og ett for kontanter.
Så det er et veldig viktig poeng.
Det er interessant å merke seg at forslaget til kontantforordning ikke gjør det obligatorisk
eller påbudt for detaljister å ta imot kontanter.
Det er i hvert fall det som står der.
Det er i seg selv en absurditet.
Det betyr at vi i fremtiden vil ha to ulike lovlige betalingsmidler - e-euroen og et
underprivilegert betalingsmiddel, som vil være kontanter.
Og alt, som alltid med avskaffelse av kontanter, kommer alt ved en tilfeldighet.
Europakommisjonen er full av jurister, økonomer og bedriftsøkonomer.
Og de gjorde tilfeldigvis en feil, nemlig: kontanter - ingen plikt til å ta imot i detaljhandelen.
Så det er ganske bemerkelsesverdig, synes jeg.
Men det er også den muligheten vi har nå, nemlig å forplikte oss nå.
Døren vil bli lukket igjen i løpet av de neste månedene.
At kontanter også sidestilles med e-euro, at det er obligatorisk for detaljister å akseptere dem.
Dette er helt avgjørende, helt avgjørende.
I bunn og grunn må vi nå legge et stort press på beslutningstakerne for å
sikre at dette også er innbyggernes vilje.
Og så opprettet jeg en underskriftskampanje for dette.
- Dette er en underskriftskampanje på www.bargelderhalt.eu, der vi for øyeblikket har 126 000 underskrifter.
Problemet er at det ikke er nok.
Vi må sørge for at den representerer befolkningen.
Og jeg ber dere ganske enkelt - og dette er også en oppfordring til hjelp i dag - om å
skrive under på oppropet, sende det videre osv.
For da vi lanserte oppropet, sendte vi ut en presseartikkel til 350 aviser. Og vi fikk bare tre svar.
Og svaret var: Vennligst ikke skriv til oss igjen i fremtiden.
Det er selvfølgelig en indikasjon, noe som er veldig ille.
Likevel har vi fått 126 000 stemmer så langt.
Men vi trenger minst 300 000.
Jeg mener at vi faktisk bør ha milliongrensen, slik at jeg har mulighet til å legge press på de relevante myndighetsorganene.
I prinsippet kan hvem som helst skrive under på dette oppropet, uavhengig av om de er østerrikere eller sveitsere.
Vi må rett og slett stemme for dette oppropet.
Og her er kravet at kontanter skal gjøres obligatorisk i detaljhandelen og, selvfølgelig, på offentlige kontorer.
Det er i bunn og grunn etterspørselen og løsningen.
Problemet er bare at det blir avgjort i år!
Det betyr at vi bare har veldig, veldig kort tid på oss.
Spørsmålet er selvsagt i hvilken grad Europaparlamentet er bemannet med ansvarlige medlemmer
som selv bestemmer hva de egentlig mener og vil.
Mange av dem mangler også faglige kvalifikasjoner.
Vi vet at noen av resolusjonene som vedtas av parlamentsgruppene, bare blir nikket gjennom.
Og at dette er enda verre i EU-parlamentet enn i de nasjonale parlamentene, på bakrommet, så å si.
Presset måtte med andre ord være betydelig. Fremfor alt må også publikum være betydelig.
Så la oss sette et tall på skalaen. Hva vil du si er antallet "petisjonister" der man kan forvente et
virkelig gjennombrudd - at dette virkelig vil føre til en kritisk bevegelse i Parlamentet?
Parlamentet er ett.
Forslaget til forordning diskuteres for tiden i ECON-komiteen i EU-parlamentet, og her kan det fortsatt komme endringer.
Det første skrittet er med andre ord å øke presset på ECON-komiteen.
Det er derfor jeg driver med mange kampanjer.
Kanskje bare til informasjon: Takket være blant annet kontantunderskriftskampanjen har vi utviklet
et fellesskap som i dag teller 65 000 mennesker.
Vi prøver med andre ord å skape en lobby til fordel for kontanter, slik at vi kan iverksette felles tiltak.
Og vi organiserer en del praktiske aktiviteter.
Vi forsøker for tiden å bringe ECON-komiteen nærmere borgernes vilje ved å organisere store brevkampanjer.
1300 personer deltok i den siste brevkampanjen. Og selvfølgelig finnes det tilsvarende brev.
Det betyr at vi først må legge press på ECON-komiteen.
Likevel må det skapes en ny bevissthet om dette problemet i befolkningen og blant politikerne.
Så dette er et veldig, veldig viktig poeng.
Kontanter må lovfestes, det vil si at de må aksepteres av forhandlere og offentlige myndigheter.
Jeg bare spør fordi, som jeg sa, 146 000 - hvis du sier at det faktisk er i hele Europa - det er egentlig ikke så mye.
Det betyr at det må være betydelig flere av dem.
Så spørsmålet er hva du mener er målet her for å virkelig score poeng?
Vel, jeg tror vi må nå millionen.
Jeg tenker på Tyskland for øyeblikket.
Dette er ellers knapt synlig for tiden.
Og med én million får vi press.
Dette er ikke bare ønsketenkning, vi må rett og slett gjøre noe.
Nå har jeg vært på foredragsturné og forsøkt å komme i nærmere kontakt med multiplikatorer.
Det betyr at jeg avslutter foredragsturnéen min i dag.
De neste to månedene vil jeg oppsøke YouTube-kanaler i stor stil og invitere dem til å intervjue meg for å
gi denne underskriftskampanjen synlighet - slik at denne millionen faktisk kan bli nådd.
Det er der jeg faktisk ber om hjelp: hvis du har kontakt med multiplikatorer, aviser etc., for å etablere en kontakt slik at
jeg kan presentere dette oppropet - og at det kan få synlighet.
Da kan den lett nå milliongrensen.
Jeg trenger alles hjelp.
Det er også en av hovedgrunnene til at jeg står her i dag.
Takk for det.
Og du nevnte det også kort tidligere i problembeskrivelsen
- Spørsmålet er selvfølgelig: kort på den ene siden, kontanter på den andre?
I prinsippet er det som en slags avstemningsavgjørelse.
Med andre ord, i prinsippet kan du også gjøre noe selv ved å betale så mye penger som mulig, ikke sant?
Dagens tittel er altså "Den ansvarlige borger".
Med andre ord trenger vi som ansvarlige borgere først og fremst valgfrihet og en bevissthet om hva vi forårsaker.
Vi vet at sentralbankene kombinerer fremtiden for kontanter med etterspørsel.
Slik sett har vi faktisk et direkte demokrati når det gjelder kontanter - fordi det finnes en stemmeseddel for å ha kontanter.
Og stemmeseddelen ser for eksempel slik ut.
Vi stemmer med andre ord ikke på kontanter hvert fjerde år, slik vi gjør ved forbundsdagsvalg osv:
Vi velger kontanter hver dag for alle kjøp vi gjør!
Spørsmålet er med andre ord, og det er en del av det å være en ansvarlig borger, å innse at vi må
holde etterspørselen etter kontanter så høy som mulig.
Det er det som er avgjørende, nemlig bevisstheten om det.
Så det betyr at vi leverer inn stemmeseddelen vår neste gang vi handler, enten for å beholde kontanter - men
det finnes også en stemmeseddel for å avskaffe kontanter.
Og du har også muligheten til å si: Ok, jeg betaler med kort eller mobiltelefon.
Og det er alt du sier: Jeg er for å avskaffe kontanter.
Det er essensen av det.
Hvorfor jeg står her i front er i grunnen ikke annet enn for å forklare folk hva de forårsaker med sine handlinger.
Ja, og jeg vil gjerne se ansvarlige borgere som reflekterer over dette:
Hva jeg forårsaker med denne stemmeseddelen, og hva jeg forårsaker med denne stemmeseddelen.
Det er den eneste grunnen - jeg vil ha den ansvarlige borgeren.
Og det er viktig at den ansvarlige borger er veldig, veldig godt informert om dette temaet.
De spør nå hvor lenge underskriftskampanjen skal vare.
Den vil løpe frem til Europaparlamentet stemmer over den.
Jeg vil si at den vil vare til oktober 2025 på det meste.
Vi får se om det kommer før det.
Men etter all sannsynlighet ikke i 2025, for da skal e-euroen gå inn i sin tredje utviklingsfase.
Ja, tusen takk for vurderingen din.
Derfor er arrangementer som dette, som Erwin Rigo har organisert, så viktige, slik at vi kan
gjøre folk oppmerksomme på disse spørsmålene.
For det er det mange som gjør, sikkert uforholdsmessig mange her i salen, men det er
mange som ikke gjør det offentlig. Ja, dessverre.
Ja, og så vil jeg gjerne si noe annet.
Du kan signere den selv på www.bargelderhalt.eu.
Og hvis du krysser av i boksen der, blir du automatisk inkludert i fellesskapet.
Her står det om du ønsker å bli informert om den videre behandlingen av begjæringen
og så er du i samfunnet.
Fellesskapet er utrolig viktig.
For selv om vi lykkes med underskriftskampanjen, vil det bare stoppe det frie fallet av kontanter.
Men finansnæringens markedsføringsaktiviteter fortsetter.
Det betyr at vi må forberede oss, vi må skape en lobby for kontanter, for vår frihet.
Veldig fine avsluttende ord og for å oppsummere.
Lykke til med dette, og fortsett å engasjere deg i temaet.
Takk.
For å svare på spørsmålene som ble stående ubesvart i intervjuet: Hvorfor gjør du det?
Hvorfor blir kontanter egentlig redusert?
- Som en avrunding på Stützles interessante bidrag viser vi Kla.TV-programmet
"Avskaffelse av kontanter gjennom hensynsløs jakt på makt"
Den amerikanske regjeringen er en av de mektige kreftene som er ansvarlig for den
akselererende globale avskaffelsen av kontanter.
For eksempel ble "Better than Cash Alliance" grunnlagt i 2012 med hjelp fra US Agency for International Development (USAID).
Siden den gang har den globale avskaffelsen av kontanter blitt drevet frem i stor skala.
Årsaken til USAs engasjement er at kontantløse betalingstransaksjoner på
verdensbasis domineres av amerikanske selskaper.
Dette gjør det indirekte mulig for amerikanske myndigheter å overvåke de finansielle transaksjonene til enkeltland, banker,
selskaper og til og med enkeltpersoner, og å ekskludere dem fra kontantløse
betalingstransaksjoner hvis de ikke handler i deres interesse.
Dette representerer en enorm maktfaktor som nå er nesten like stor som USAs militære dominans.
Ved å presse tilbake kontanter vokser USAs makt automatisk.
La oss se nærmere på hvordan disse finansstrategene utvider sin makt gjennom store
betalingstjenesteleverandører eller internasjonale banksystemer, ved hjelp av noen eksempler fra hele verden:
Den internasjonale betalingstjenesteleverandøren VISA har innført intensive tiltak for å erstatte kontantbetalinger.
For eksempel skal barer, kafeer og restauranter i USA subsidieres med et budsjett på opptil 500 000
amerikanske dollar hvis de ikke lenger tar imot kontanter.
VISA forsøkte også å påvirke den bulgarske regjeringen til å senke kontantgrensen i to trinn til rundt 500 euro.
Tall fra USA viser at dette handler om konkrete økonomiske interesser.
I 2018 genererte kredittkortbetalinger alene kostnader på til sammen 90 milliarder amerikanske dollar.
Penger som i stor grad ble betalt av kundene og havnet i lommene til leverandørene av kontantløse betalingstjenester.
Men dette er ikke de eneste konsekvensene av den økende fortrengningen av kontanter.
Den drastiske utviklingen i Hellas gir en idé om hvilke konsekvenser avskaffelsen av kontanter kan få.
Der straffes innbyggerne med skattebøter hvis de betaler for lite kontantfritt, og butikkene er nærmest
tvunget til å inngå avtaler med selskaper som VISA.
Kontanter som oppbevares hjemme, må også rapporteres til myndighetene og vil bli inndratt
hvis det ikke kan bevises hvor de kommer fra.
Og det er her interessene til to sektorer - leverandører av betalingstjenester og
internasjonale banksystemer - går hånd i hånd:
I det følgende blir det klart at disse områdene griper inn i hverandre som tannhjul i et urverk for å få kontroll
over de økonomiske ressursene helt frem til privat eierskap.
For å stimulere økonomien har ESB i årevis arbeidet med fallende styringsrenter.
Ettersom negative renter på sparekontoer er ensbetydende med snikende ekspropriasjon, kan investorer
beskytte seg mot verditap ved å ta ut pengene sine.
Denne selvbestemmelsen over egne aktiva begrenser imidlertid ESBs mulighet til å øve innflytelse.
I et arbeidsdokument fra IMF om implementeringen av systemet med negativ rente foreslås det nå å kreve en
vekslingsavgift på kontanter som tilsvarer den samme renten som gjelder for investerte midler.
Med en negativ rente på -5 % vil du for eksempel fortsatt få 95 euro i kontanter når du tar ut 100 euro fra en minibank.
Konsekvensen ville være at kontanters attraktivitet som spareplassering og betalingsmiddel ville falle drastisk, noe
som banet vei for den endelige avskaffelsen av kontanter.
Prof. Hans-Werner Sinn, tidligere president for ifo-instituttet og økonomisk ekspert, kommenterer dette:
"Hvis ECB ønsker å avskaffe kontanter i euroen, må Tyskland gjeninnføre DM."
"Kontanter er en viktig del av friheten."
"Penger betyr noe sånt som formet viljesfrihet.
Den er derfor av tifoldig verdi for den som er fullstendig berøvet den."
Fjodor M. Dostojevskij, russisk forfatter.
Kjære seere, de andre bidragene til dette arrangementet i Dornbirn kan allerede sees på HOCH2.TV.
Du finner lenkene under dette programmet.
Vi vil gjerne benytte anledningen til å takke HOCH2.TV for det utmerkede samarbeidet.