29. марта 2025. године Културхаус Дорнбирн је био домаћин догађаја "Слобода и самоопредељење – одговоран грађанин" са занимљивим
доприносима о владавини права, суверенитету и готовини.
Догађај је организовала Академија за лични развој у Дорнбирну.
HOCH2.TV је снимио и уредио све извештаје за вас, драги гледаоци.
Данас Kla.TV представља интервју са Хансјоргом Штуцлеом о истискивању готовине.
Сада долазимо до господина Хансјорга Штуцлеа и теме очувања новца и укидања новца.
Такође тематски повезано, иако са благим померањем.
Поштовани господине Штуцле, можда прво једно кратко питање за вас.
Како си постао толико интензивно укључен у питање укидања или задржавања готовине?
Да, па, за мене је то било прилично давно, свакако пре око 25 година.
И пре свега, са логичког становишта, јер постоје противници систему бесплатних уплата.
А то је углавном финансијска индустрија.
Пре око 25 година било ми је јасно да ће се ова тема у неком тренутку појавити.
Јер готовина угрожава њихов пословни модел у виду могућих "банкарских паника".
То значи да је финансијска индустрија у суштини увек под притиском да одржи јавно поверење у монетарни систем на одређеном нивоу.
Ако ово падне испод одређеног прага, грађани постају узнемирени и одлазе у банку.
Он жели новац, жели да га доведе у своју сферу утицаја.
А онда се формирају редови, затим долази до трке у банке и тако даље и тако даље.
А онда, наравно, настаје велика криза.
Било ми је тада једноставно јасно да није било никакве манифестације укидања готовине.
Али затим, током финансијске кризе 2007–2009. године, дошло је до прилично јаке манифестације тога.
Једва ко је приметио, наиме забране готовине.
И није привукло много пажње јер је било описано лепим еуфемизмом, наиме ограничењима готовине.
Лимит готовине је већ забрана готовине изнад одређеног прага.
У Европи – тамо је све почело – имамо 18 земаља које су увеле забрану готовине изнад одређеног лимита.
Грчка, на пример, је земља са најнижим лимитом готовине од свега 500 евра.
То значи да ако сада одете у Грчку и желите да платите хотелски рачун од 501 евро,
нелегално је и кажњиво по закону платити готовином.
Грчка је већ два пута покушала да смањи лимит готовине на 200 €.
Али то није било могуће јер је новчаница од 500 евра и даље законско средство плаћања.
И то је једини разлог зашто немамо нижу границу готовине.
Да, и ови развоји очигледно нису познати многим грађанима у њиховој свакодневици.
Дакле, неки људи то једноставно прихватају.
Мислим да у Немачкој то износи око 10.000 евра.
Или је то моја информација?
Не, тренутно не постоји класични лимит готовине на ПОС (тачка продаје) у Немачкој.
Ни за депозите, па да ли је то обавеза да се обезбеде докази за прање новца од пореза и слично?
Управо тако, трговци на мало имају обавезу да воде евиденцију, али од 2027. године па надаље широм
Европе ће важити граница готовине од 10.000 евра.
То је тема.
Земље које су већ испод тог нивоа могу га задржати.
Можете у било ком тренутку поставити лимит готовине испод 10.000 фунти.
И како објашњавате чињеницу да је и даље релативно мала свест о проблему у овој области?
Да ли грађани можда још увек нису свесни обима претње њиховом новцу?
Апсолутно не.
Управо сам се вратио са дугог, дугог лекторског путовања.
Од јануара путујем искључиво да бих држао предавања.
Када два сата говорим о механици иза укидања готовине, многи људи кажу:
Знао сам да је то био проблем, али нисам схватио да је толико контроверзно.
Али када слушате Дојче Бундесбанк, чини се да је све у савршеном реду.
Они нас уверавају да има довољно готовине и да је њено континуирано постојање обезбеђено.
Уопштено говорећи, узима се у обзир само оно што становништво наводно жели.
Припремили смо за вас једну малу снимку.
Прошлог лета, верујем да сте били гост у Зидовестраундфунку, јавном немачком емитере који припада АРД-у.
То је управо била тема.
Можда ћемо поново брзо погледати.
Па, управо имам у студију правог госта који ће одговорити на то питање.
Стефан Харт је с нама.
Он руководи Централном готовинском дивизијом у Бундесбанку.
Добро вече.
Колико дуго ћете ви, колико дуго ће Бундесбанк наставити да нам обезбеђује свеж новац?
Док год грађани желе да користе готовину.
Да ли се то односи на све новчанице, на сав ситни новац?
Да, наравно.
У суштини, огромна већина грађана каже да жели да има могућност плаћања готовином.
То је око 93 одсто становништва који то желе.
И не раде сви то.
Али би барем желели да имају могућност плаћања у готовини.
И све док људи желе да плаћају готовином, ми ћемо наставити да то омогућавамо.
Љубитељи готовине сада могу да одмахну уздах олакшања.
Да ли чујем како вам се терет скида са плећа, господине Штуцле?
Апсолутно не, јер је то јасно наглашено: све док постоји потражња, Дојче Бундесбанк ће се тога придржавати.
И то је цео проблем.
Можда бисте такође желели да дефинишете шта је потражња.
Колико висок мора да буде однос готовинског плаћања?
И тако, на крају крајева, на нама као грађанима је да одлучимо – да ли ћемо платити картицом или готовином?
То је у суштини оно што овде кажемо када су у питању плаћања картицама.
Залажем се за укидање готовине, или залажем се за задржавање готовине.
Дакле, ово је кључна тачка коју морамо овде узети у обзир.
И, нажалост, грађани више немају готовину у својим рукама јер се економија окренула одбацивању готовине.
То значи да сада постоје продавци овде у Немачкој који одбијају да примају готовину.
И знамо да, на овој основи, готовина нема никакве шансе за опстанак на дужи рок.
Јер економија одређује да ли ми, као грађани, имамо могућност да платимо готовином.
Па, мислим да банкар није изгледао баш срећно када си рекао тај последњи део, зар не?
Да, то није баш било оно што је имао на уму.
Понекад имам осећај да је Дојче Бундесбанк увек задужена да умирује људе, умирујући их:
Готовина је безбедна.
Али у крајњем, они то повезују са потражњом.
Поставио сам питање: Шта Дојче Бундесбанк подразумева под потражњом – и он није одговорио.
Постоји једноставно одређени механизам укључен у укидање готовине, који бих желео мало да објасним.
Такође смо припремили дијаграм за ово.
То је веома важна тачка.
Чињеница је да, наравно, те структуре укидају готовину.
И покушавам да објасним нешто што ми обично треба два сата.
Покушаћу то за пет минута.
Време истиче, у реду.
Дакле, са леве стране можемо видети да је потребно успоставити инфраструктуру за безналичне плаћаје.
То је био мамутски пројекат који је трајао деценијама да се заврши.
У Немачкој, барем, може се рећи да је то потпуно.
А овде у Аустрији, можда још не у планинским колибама.
У супротном, инфраструктура је на месту.
То је у суштини већ одлучено.
Са десне стране можемо видети да се маркетинг и звучно појачање природно одвијају кроз маркетинг.
У промоцију дигиталних плаћања уложене су милијарде.
И многи људи сада улазе у овај систем без много размишљања.
Што је такође помало тужно, спроведена је и рекламна кампања против готовине.
Нажалост, то смо приметили током пандемије коронавируса, када су у продавницама постављени натписи:
Из хигијенских разлога, молимо вас да не плаћате готовином и слично.
И многи људи су у то поверовали и затим су заиста ушли у дигитални систем.
Онда имамо тему: одбацивање готовине од стране економије.
То је веома контроверзна тема.
Готови новац је заправо утврђен у закону у три веома моћна акта:
Заправо, у Закону о Бундесбанку је то утврђено, као и у Статуту ЕЦБ и у Уговору о ЕУ, на такав начин да има привилегију
законског средства плаћања и мора се прихватати у промету.
Ово је покренуто 2010. године препоруком Комисије – уз аргумент слободе уговора да трговци могу одбити готовину.
Зато они сматрају да је слобода уговора у пословању и трговини важнија.
Ово је такође потврдила Немачка савезна банка.
Ово смо такође разматрали у интервјуу.
Ово је експлозивно, веома опасно, јер ова интерпретација значи да је сада чињеница да
трговци на мало имају право да одбију готовину.
То значи да ми, као грађани, више немамо готовину у својим рукама – односно слободу избора – већ сада економија
одлучује да ли нам је дозвољено да платимо готовином или не.
То је чињеница.
Онда имамо још један аспект, а то је увођење е-евра.
Очекује се да ће е-евро ући у своју трећу фазу у октобру ове године.
Постоји предложена уредба за е-евро, односно нацрт закона.
Очекује се да ће Европски парламент о томе одлучити у октобру.
А онда може бити да ћемо у наредне једну, две или три године заправо имати директног конкурента готовини
на ПОС-у, односно на месту продаје, тј. у малопродаји.
И то изазива све, наравно.
Ова три блока натерају грађане да буду све више гурани у овај систем и условљавани за дигитално плаћање.
И ево га – и ово је најважнија ствар.
– наиме, "коефицијент готовинског плаћања" је веома важан појам.
Дојче Бундесбанк је такође у овом интервјуу изјавила да то повезује са потражњом.
Као што сам рекао, питао сам Дојче Бундесбанк шта они подразумевају под потражњом.
Према мојим прорачунима, то је 15 процената.
Може се тврдити да је то између 10 и 15 процената.
Онда инфраструктура готовине почиње да постаје превише скупа.
Затим се примењује такозвано "начело пропорционалности":
Да ли је инфраструктура прескупа у односу на то како људи и даље плаћају готовином – а онда се урушава.
Тренутно имамо ситуацију у којој стопа готовинских плаћања у Немачкој опада за 4 одсто годишње, односно за
3,8 одсто укупно – али ја је заокружујем на 4 одсто.
Када буде уведен е-евро, ово ће експоненцијално порасти и релативно брзо ћемо се наћи у истој ситуацији као и
друге земље, попут Шведске и сл., где готовинска плаћања могу чинити само 10 или 15 одсто свих трансакција.
А онда, нажалост, готовина постаје застарела из разлога које сам овде укратко изложио, а за то ми обично треба два сата.
Шта бих волео да знам је: Како општи тренд ка криптовалутама утиче на понашање приликом плаћања готовином?
Све више пружалаца услуга већ користи криптовалуте – тако да је ово можда још у повоју, барем у онлајн трговини.
Али у готовинским трансакцијама у малопродаји, да ли је већ у неким случајевима у Немачкој
могуће заправо платити нешто биткоином, на пример?
Када идеш на пицу, плати криптом.
Да ли би ово могло представљати додатну претњу готовини, поред дигиталних начина плаћања које издају националне банке?
Уопштено говорећи, мање.
Дакле, када је реч о средствима плаћања, морате мало направити разлику.
Ради се о улагању новца:
Дакле, када је волатилност висока, то заправо није погодно за плаћања.
Људи не желе да користе нешто као средство плаћања када је предмет интензивне шпекулације.
Дакле, или је реч о улагању новца, или о средству плаћања.
Добро средство плаћања нема волатилност, тј. нема флуктуације у вредности, итд.
Дакле, из тренутне перспективе – видећемо како ће се ствари развити са криптовалутама – не видим никакву опасност у томе.
Е-евро је заправо много већа опасност.
Е-евро ће добити привилегију законског средства плаћања, итд.
Не желим сада да објасним све, то је веома, веома комплексно.
Веома занимљива тема. Нешто што ће сигурно заинтересовати многе гледаоце:
Зашто људи то раде?
Зашто се готовина заправо смањује?
Да ли је то само питање практичности?
Или ово јасно видите као део агенде која у крајњој линији има за циљ да грађане учини зависним и
лиши их права, на пример кроз социјалну контролу?
Да ће у неком тренутку природно бити много лакше регулисати приступ електронским средствима плаћања него готовини?
Зато кажу: "Готови новац је слобода у пуном сјају", а електронски новац је, наравно, неизбежно
ограничен у погледу спољног приступа, такорећи.
Да ли је то мотив иза тога?
Па, наравно да постоји много мотива.
Морате се руководити принципом "Cui bono", односно ко има користи?
А онда, наравно, долазите до одређених одговора.
Ја лично не улазим у ову тему превише детаљно јер она на неки начин одвлачи пажњу од главне теме.
Оно о чему заправо говорим јесте механика и структуре иза укидања готовине, иза циклуса.
То је много суптилније од тога: ви стварате окружење за готовину у којем готовина не може да опстане.
То значи да је готовина тренутно под нападом.
С једне стране, то може бити одбачено од стране економије.
Али оно што је, по мом мишљењу, још драматичније јесте да држава све више интервенише одбијајући готовину.
Помињем Немачку јер о њој знам мало више.
На пример, базени више не прихватају готовину, а први отворени базени више не прихватају готовину.
То што паркинзи и паркинг места више не прихватају готовину, па чак ни јавне службе више не прихватају готовину.
У Дрездену, на пример, имамо ситуацију у којој су све градске канцеларије постале безготовинске –
осим једне, која се налази на железничкој станици.
То је много опасније јер то уопште не можете избећи.
То значи да се грађани све више приморавају да уђу у овај систем, што је веома, веома опасно.
То значи да, у крајњој линији, такође морамо да држава буде обавезана да поново прихвата готовину.
Такође постављам ово питање у вези са темом догађаја "Одговорни грађани".
Јер је једна ствар јасна: ако више не плаћате готовином, без обзира на то како електронски
плаћате, то у крајњем није више анонимно плаћање.
Да, дефинитивно.
У томе је поента.
Готовина је увек анонимно плаћање.
Могу да идем где год хоћу, могу да платим шта год хоћу. Нико ме не пита ко сам. Узимају ми новац и нису заинтересовани за мене.
Када плаћам картицом, практично цео мој портфељ, цела моја финансијска историја, доставља се уз уплату, такорећи.
Од места где се тренутно налазим до онога што се дешава на мом налогу и онога што радим.
Зато сам питао да ли основни циљ није био довољно јасан: успоставити овде облик тоталитаризма, при чему су
грађани ефективно праћени од стране државе у сваком тренутку и на сваком месту и учињени транспарентним.
Па, волео бих да то засад оставим отворено.
Али једну ствар могу са сигурношћу рећи: слободном друштву апсолутно је потребан
слободан систем плаћања који се не може надгледати.
И све што је дигитално може се, наравно, врло лако надгледати. Заправо, друштво тада почиње да постаје плашљиво и покорно.
Дакле, ако би данас овај догађај био плаћен само дигитално, било би евидентирано да сте данас овде.
Теоретски, могло би бити да сада и ви постанете или будете проглашени за "persona non grata".
Претпостављам да сви јесмо.
Не, срећом још нисам. Морам у потпуности бити искрен у вези с тим.
Па, нисам имао ниједан напад уопште до јануара јер сам све расправљао на веома чињеничној основи.
Али од моје последње турнеје предавања, нажалост, почело је, и то није засновано на чињеницама, већ се ствари додају причи.
И то је веома, веома опасно, што ми је помало жао.
Дефинитивно.
И зато је важно да све представите на такав чињеничан начин.
Ово вас такође чини неприкосновеним и нико то не може оповргнути.
Све је ово објективно засновано на чињеницама, због чега је ово веома важан допринос овој дебати.
Дакле, још једном вам хвала од мене.
Хвала.
Ми смо мало изменили редослед како би одговарао темама, па бих сада желео да поново замолим господина Штуцлеа да ми се придружи.
Да, оно што си раније рекао о новцу ми је и даље свежо у сећању.
То је када је временски интервал између два предавања најкраћи.
Зато је овде прелазак на део са решењем најлакши, јер можемо да наставимо без прекида.
Дакле, проблем је, као што смо раније описали, да готовина долази под све већи притисак.
А сада кључно питање: шта можемо учинити појединачно, шта свако од нас може учинити да
спречимо нестанак готовине или да не заостанемо?
Да, кратко питање, дуг одговор: то је изузетно тешко.
Заиста имамо ситуацију у којој, прво, привреда може да одбије готовину и, друго, држава одбија готовину.
Уосталом, једини искључиво државни новац је готовина!
А држава одбија свој новац. То само по себи већ је апсурдно.
Последњих неколико година дуго сам био фрустриран јер готовина практично пада у слободном паду.
Готовина не одржава вредност, према статистици Немачке савезне банке.
Најновија статистика објављена је 2023. године. Што се тиче удела готовинских плаћања у
Немачкој, 51 одсто производа и даље се плаћа готовином.
Смањује се за четири процента годишње.
То значи да смо сада, у 2025. години, у основи на 43 одсто.
Ако се овоме дода директни конкурент е-евроу, онда бисмо до 2030. могли врло брзо видети да
готовинска плаћања падну на 15 одсто или ниже.
И то је цео проблем.
И ја лично сам био веома фрустриран што апсолутно није било политичке воље да се готовина заштити законом.
Готови новац апсолутно треба правну заштиту!
И једна правна заштита је у томе што ћемо поново имати слободу да платимо готовином.
Да се на крају враћа у руке грађана.
Да бисмо то постигли, у суштини нам је потребна политика обавезног прихватања у трговини, као и међу владиним агенцијама.
Од овог тренутка – а данас говоримо о одговорним грађанима – грађани коначно имају прилику да поново гласају.
Дакле, поново нам је потребна слобода избора, и мислим да је то важно.
Данас још увек нема политичке воље.
Али се указала јединствена прилика да се готовина уведе у закон.
Не зато што је то политички пожељно, већ зато што они на власти и политичари желе нешто друго.
Они желе е-евро,
обавезно
Они то спроводе – тако изгледа у овом тренутку.
Зато је издата "предложена уредба" за е-евро и желе да е-евро буде законско средство плаћања.
То значи да су били приморани да истог дана издају предложену уредбу о готовини. То је зато што је
готовина тренутно једино законско средство плаћања.
Дакле, то у основи значи да ће, парадоксално, увођење е-евра у почетку штитити и гарантовати готовину, такорећи?
Не, апсолутно не.
Дакле, обично би било лепо. Можемо то видети овде и сада.
Према нацрту прописа, е-евро ће бити прихваћен као законско средство плаћања у продавницама – барем према нацрту споразума.
Да, али зато што сте рекли да су били приморани да у регулативу укључе и ту другу ствар.
Дакле, оба су загарантована у прописима, зар не?
Не, постоје два предложена прописа.
Постоје два предложена прописа – један за е-евро, а други за готовину.
То је веома важна тачка.
Занимљиво је приметити да предложена уредба о готовини не намеће никакву обавезу или принуду да се готовина прихвати у трговини.
Барем тако пише.
То је заправо само по себи апсурдно.
То значи да ћемо у будућности имати две различите законске валуте – е-евро и мање привилеговану, наиме готовину.
И све, као и увек са укидањем готовине, дешава се случајно.
Европска комисија је пуна правника, економиста и пословних администратора.
И случајно су направили грешку, наиме: готовина – нема обавезе да се прихвати у продавницама.
Па, то је прилично изванредно, мислим.
Али сада имамо прилику, наиме да предузмемо акцију.
Врата ће поново бити затворена у наредним месецима.
Тај готови новац ће такође бити изједначен са е-јевром и постаће обавезно да га трговци прихватају.
Ово је апсолутно неопходно, апсолутно неопходно.
Сада у основи морамо вршити велики притисак на доносиоце одлука како бисмо осигурали да је то и воља народа.
И тако сам покренуо петицију у ту сврху.
- Ово је петиција на www.bargelderhalt.eu, где тренутно имамо 126.000 потписа.
Проблем је у томе што то није довољно.
Морамо осигурати да то представља становништво.
И тако једноставно молим – а ово је такође позив за помоћ данас – да потпишете петицију, проследите је даље итд.
Када смо покренули петицију, послали смо саопштење за штампу у 350 новина. И добили смо само три одговора.
И одговор је био: Молимо вас да нам убудуће не пишете.
То је, наравно, показатељ да су ствари веома лоше.
Ипак, до сада смо добили 126.000 гласова.
Али нам треба најмање 300.000.
Мислим, заправо бисмо морали да достигнемо милионску границу да бих могао да вршим притисак на надлежне државне органе.
У принципу, свако може да потпише ову петицију, без обзира на то да ли је Аустријанац – и
грађани Швајцарске би то у принципу могли да учине.
Ми једноставно морамо гласати за ову петицију.
И ево захтева да се готовина прихвати као законско средство плаћања у продавницама и, наравно, код државних органа.
То је у основи потражња и решење.
Проблем је у томе што ће бити одлучено ове године!
То значи да имамо веома, веома мало времена.
Ово природно поставља питање: у којој мери се Европски парламент заправо састоји од одговорних
посланика који сами одлучују шта заправо мисле и желе?
Многима такође недостају неопходне техничке вештине.
Знамо да се у неким случајевима одлуке посланичких група једноставно формално одобравају.
И да се то решава иза затворених врата у Европском парламенту чак и више него у националним парламентима, такорећи.
То значи да би притисак овде морао бити значајан. Пре свега, јавни притисак би морао бити значајан.
Дакле, сада, да бих дао цифру, ред величине. Колики број "потписника петиције" бисте рекли да је
потребан да би се постигао прави пробој – да заиста доведе до критичног покрета у парламенту?
Парламент је један.
Предложена уредба се тренутно разматра у Одбору за економска и монетарна питања Европског парламента,
и у овој фази још увек могу бити извршене измене.
То значи да је први корак повећање притиска на Одбор за економска и валутна питања.
Радим много тога да бих то постигао.
Можда само да знате: делимично захваљујући новчаној петицији, развили смо заједницу која тренутно броји укупно 65.000 чланова.
То значи да покушавамо да формирамо лоби за готовину како бисмо могли спроводити заједничке акције.
И ми спроводимо одређене учесничке активности.
Тренутно покушавамо да приближимо Одбор за економска питања вољи народа организовањем великих кампања писања писама.
1.300 људи је учествовало у последњој кампањи писања писама. И, наравно, одговарајућа писма се шаљу.
То значи да морамо прво извршити притисак на Одбор за економска и валутна питања.
Ипак, међу становништвом, као и међу политичарима, мора се створити нова свест о овом проблему.
Дакле, веома, веома важна тачка.
Готови новац мора бити загарантован законом – то јест, мора се примати у продавницама и код државних органа.
Питам само зато што, као што сам рекао, 146.000 – ако кажеш да је то заиста широм Европе – заправо није толико много.
То значи да их мора бити знатно више.
Дакле, питање је: шта бисте рекли – који је овде циљ да бисте заиста освојили поене?
Па, мислим да морамо да достигнемо милионску границу.
Тренутно се веома снажно позивам на Немачку.
То уосталом тренутно једва да се види.
И на милион почињемо да осећамо притисак.
Ово није само пуко жељење; једноставно морамо нешто предузети.
Био сам на турнеји предавања и покушао да успоставим ближи контакт са умножитељима.
То значи да данас завршавам своју турнеју предавања.
Током наредна два месеца, у великој мери ћу се фокусирати на Јутјуб канале који ме позивају на интервјуе
како бих подигао свест о овој петицији – да бисмо заиста достигли ту милионску границу.
Заправо тражим помоћ: ако имате контакте са множитељима, новинама итд., молим вас успоставите контакт како бих могао
да представим ову петицију – и како би она стекла видљивост.
Онда може лако да достигне милионску границу.
Треба ми помоћ свију у овоме.
То је такође један од главних разлога зашто данас стојим овде.
Хвала вам пуно на томе.
И ви сте то укратко поменули раније у опису проблема.
– Наравно, питање: картица с једне стране, готовина с друге?
У принципу, то је као нека врста изборне одлуке.
То значи да, у принципу, такође можете сами да урадите нешто тако што ћете платити што више у готовини, зар не?
Данас је наслов "Одговоран грађанин".
То значи да, да би грађани били одговорни, прво морамо имати слободу избора и свест о томе шта изазивамо.
Знамо да централне банке повезују будућност новца са потражњом.
Из ове перспективе, заиста је тако да тренутно имамо директну демократију у погледу готовине –
јер постоји гласачки листић за задржавање готовине.
А гласачки лист изгледа овако, на пример.
То значи да не гласамо сваке четири године, као у случају федералних избора итд., већ:
Сваког дана, при свакој куповини, бирамо готовину!
То значи да је то питање одговорних грађана који схватају да морамо одржавати потражњу за готовином што је могуће вишом.
То је пресудна ствар, наиме свест о овој чињеници.
То значи да када следећи пут одемо у куповину, предајемо свој гласачки листић, или за задржавање готовине
– али постоји и гласачки листић за укидање готовине.
И такође имате могућност да кажете: У реду, платићу картицом или мобилним телефоном.
А тиме не кажете ништа друго осим: "Залажем се за укидање готовине."
То је суштина тога.
Разлог због којег стојим овде пред вама је једноставно да објасним људима шта својим поступцима изазивају.
Да, и волео бих да видим одговорне грађане који о томе размишљају:
Шта ја изазивам овим гласачким листићем, и шта ја изазивам овим гласачким листићем.
То је једини разлог – желим грађане који су способни да доносе сопствене одлуке.
И важно је да одговорни грађани буду веома, веома добро информисани о овој теми.
Тренутно се поставља питање колико дуго ће трајати петиција.
Трајаће док Европски парламент не гласа о томе.
Рекао бих да ће радити најкасније до октобра 2025. године.
Морамо да видимо да ли то долази пре тога.
Али највероватније не 2025. године, јер ће тада е-евро ући у своју трећу фазу развоја.
Да, хвала вам пуно на вашој процени.
И зато су догађаји попут овог, које је организовао Ервин Риго, тако важни, како бисмо подигли свест јавности о овим питањима.
Јер многи људи то чине, сигурно непропорционално велики број овде у овој просторији, али
многи у широј јавности то не чине. Да, нажалост.
Да, и желео бих да томе додадем нешто.
Можете сами потписати на www.bargelderhalt.eu.
И ако означите то поље, аутоматски ћете постати део заједнице.
Наводи се да ли желите да будете обавештени о даљем напретку петиције.
и онда си део заједнице.
Заједница је изузетно важна.
Јер чак и ако успемо са петицијом, то ће само зауставити слободни пад новца.
Али маркетиншке мере финансијске индустрије иду даље.
То значи да се морамо припремити; морамо створити лоби за готовину, за нашу слободу.
Врло лепи завршни коментари и сажетак.
Срећно с тим и наставите са добрим радом на овом питању.
Хвала.
Да бисте одговорили на питања која су остала без одговора у интервјуу: Зашто то радите?
Зашто се готовина заправо смањује?
- још увек без одговора, закључићемо господину Штуцлеовим занимљивим доприносом приказом програма Kla.TV
Укидање готовине кроз неодговорно трагање за моћи
Влада Сједињених Америчких Држава једна је од моћних снага одговорних за све бржу укидање готовине широм света.
Са помоћи Америчке агенције за међународни развој (USAID), Алијанса "Боље од готовине" основана је 2012. године.
Од тада се ово користи за масовно промовисање светске забране готовине.
Разлог за овај ангажман САД јесте то што америчке компаније доминирају безналичним плаћањима широм света.
Ово индиректно омогућава америчкој влади да прати финансијске трансакције појединих земаља, банака, компанија, па
чак и појединаца, и да их искључи из безготовинских плаћања ако не поступају у складу са њеним жељама.
Ово представља значајан фактор моћи, који ће сада вероватно бити готово подједнако велики као и војна доминација САД.
Смањењем употребе готовине, моћ САД аутоматски расте.
Сада ћемо детаљније погледати приступ који су ови финансијски стратези применили да би проширили своју моћ преко
великих пружалаца платних услуга или међународних банкарских система, користећи неколико примера из целог света:
Међународни пружалац платних услуга VISA увео је интензивне мере за замену готовинских плаћања.
Са буџетом до 500.000 америчких долара, барови, кафићи и ресторани у САД ће добити
финансијска средства ако престану да примају готовину.
Штавише, VISA је покушала да утиче на бугарску владу да у два корака смањи лимит готовине на отприлике 500 евра.
Подаци из САД доказују да су овде у игри опипљиви економски интереси.
У 2018. години само плаћања кредитним картицама тамо су генерисала трошкове од 90 милијарди америчких долара.
Новac који су углавном платили купци и који је отишао у џепове пружалаца услуга безготовинског плаћања.
Али ово нису једине последице све већег истискивања готовине.
Драстични развоји у Грчкој дају представу о последицама укидања готовине.
Тамо грађани подлежу пореским казнама ако не изврше довољно безготовинских плаћања, а предузећа су у суштини
приморана да закључују уговоре са компанијама као што је VISA.
Готови новац који се чува код куће такође мора бити пријављен властима и биће
конфискован ако се не може доказати његово порекло.
И овде се интереси два поља – пружалаца платних услуга и међународних банкарских система – укрштају:
Следећи одељак јасно показује да се ови домени преплићу као зупчаници сатног механизма како би се остварила контрола
над финансијским ресурсима, па чак и над приватном својином.
Како би стимулисала економију, ЕЦБ већ годинама смањује кључне каматне стопе.
Пошто негативне каматне стопе на штедним рачунима представљају притајено одузимање, инвеститори могу да
се заштите од губитка вредности повлачењем свог новца.
Међутим, ово самоопредељење над сопственом имовином ограничава могућности утицаја ЕЦБ.
Радни документ ММФ-а о спровођењу система негативних каматних стопа сада предлаже увођење провизије за готовину која одговара
истој каматној стопи која се примењује на уложена средства.
Са негативном каматном стопом, рецимо од -5%, добили бисте 95 € у готовини када бисте подигли 100 € са банкомата.
Последица би била да атрактивност готовине као средства штедње и начина плаћања драматично
опадне, отварајући пут за коначно укидање готовине.
Проф. Ханс-Вернер Син, бивши председник Института ИФО и економски стручњак, коментарише:
Ако ЕЦБ жели да укине готовину у еврима, Немачка мора поново да уведе немачку марку.
Готови новац је важан део слободе.
Пара значи слободу избора.
Стога је то десет пута вредније за особу која је потпуно лишена тога.
Фјодор М. Достојевски, руски писац.
Поштовани гледаоци, даљи извештаји о овом догађају у Дорнбирну већ су доступни за гледање на HOCH2.TV.
Линкove ћете пронаћи испод овог програма.
Желели бисмо да искористимо ову прилику да захвалимо HOCH2.TV на њиховој одличној сарадњи.