Az MWGFD a messzemenő következmények miatt riadtan kéri a WHO világjárvány elleni egyezmény azonnali felmondását.
2025. június 5-én a Mediziner und Wissenschaftler für Gesundheit, Freiheit und Demokratie, MWGFD e.V. egyesület nyílt levelet
küldött a német Bundestag és a tartományi parlamentek valamennyi tagjának, hogy felhívja a figyelmet a WHO Pandémiamegállapodásával
(PA) és a felülvizsgált Nemzetközi Egészségügyi Szabályzattal (IHR) kapcsolatos súlyos politikai és jogi aggályokra.
Kritikájuk középpontjában a szerződések átláthatatlan létrehozása, a törvénytelen szavazás, a parlamenti ellenőrzés
hiánya és a nemzeti szuverenitás, valamint a szövetségi struktúrák és a demokratikus
döntéshozatali folyamatok potenciális megsértése áll.
Az MWGFD orvosai és tudósai olyan konkrét intézkedéseket követelnek, mint a szerződések német nyelvre történő jogilag
kötelező erejű lefordítása, átfogó parlamenti konzultáció az összes érintett bizottságban, és végül a
jóváhagyás visszavonása a szövetségi kormány részéről - vagy egyébként Németország kilépése a WHO-ból.
Hallgassa meg a teljes levelet, amelyet a Bundestag és a tartományi parlamentek valamennyi tagjának elküldtek.
Nyílt levél a német Bundestag és a tartományi parlamentek képviselőinek 2025. június 05.
Vissza a józan észhez az egészségpolitikában:
A WHO világjárvány elleni egyezményhez való hozzájárulás visszavonása.
Az Orvosok és Tudósok az Egészségért, Szabadságért és Demokráciáért Egyesület (MWGFD e.V.) felszólítja a politikusokat,
hogy térjenek vissza a józan észhez az egészségpolitikában.
A német kormánynak azonnal vissza kell vonnia a német küldöttség jóváhagyását a WHO világjárványügyi szerződéséhez - legalább
addig, amíg a szövetségi és tartományi szintű politikai pártok részletesen és átláthatóan meg
nem vitatják és jóvá nem hagyják a szerződést.
Németország szuverenitását fenyegető, a szerződésben elrejtett veszélyeket nem (miniszteri) adminisztratív szinten kell
kezelni, hanem politikailag is elszámoltathatónak kell lenniük.
Sajnálatos módon a WHO-szerződések egyike sem játszott szerepet a koalíciókötési tárgyalásokban vagy a koalíciós megállapodásban.
A Bundestag és a tartományi parlamentek egyaránt ki voltak zárva. Német nyelvű változat nem létezik.
A tárgyalófelek kizárólag az EU Bizottsága volt, amely most azt követeli, hogy a tárgyalások
eredményét 1:1-ben hajtsák végre a tagállamokban.
A 2024. június 1-jén tartott 77. Egészségügyi Világközgyűlésen (WHA) a német kormány már bebizonyította, hogy a jelek szerint
nem zavarja, hogy a 60 oldalas Nemzetközi Egészségügyi Szabályzatot (IHR) a nemzetközi jog
megsértésével és nagyrészt titokban dolgozták ki.
Az, hogy a szintén elfogadásra váró pandémiás szerződés (PA) nem jött létre, nagyrészt az afrikai (méltányos) államoknak
köszönhető; a Karl Lauterbach egészségügyi miniszter által vezetett német WHA-delegáció valószínűleg habozás nélkül
jóváhagyta volna a PA-szerződés tervezetét bármely változatban.
Ezt bizonyítja az is, hogy kifogás nélkül elfogadta a Nemzetközi Egészségügyi Szabályzat (IHR) jóváhagyására irányuló
eljárást - annak ellenére, hogy az sértette a hatályos jogot:
- A módosítások benyújtására vonatkozó határidőket nem tartották be (az IHR 55. cikke szerint ezeket négy hónappal
korábban kellett volna benyújtani; valójában az utolsó módosítást csak az ülés utolsó napján, 21:07-kor iktatták be).
- A szavazási szabályokat sem követték megfelelően:
Kérdéses, hogy a szavazásra jogosult tagok többsége ténylegesen jelen volt-e, és
hivatalos kézfeltartásos szavazásra nem került sor.
Még mindig nem világos, hogy az úgynevezett "konszenzusos szavazás" eredménye jogilag érvényes-e egyáltalán.
A WHO azonban e nemzetközi jogot sértő, antidemokratikus bohózat ellenére, az IHR-t illetően, és a világjárványügyi megállapodás
nyilvánvalóan kudarcba fulladt kísérlete ellenére sem hagyta annyiban, és a Kormányközi Tárgyaló Bizottság
(INB) későbbi, szintén titokban tartott tárgyalásain mégis megpróbálta elfogadtatni a szerződést.
Úgy tűnik, sikerrel: a WHO 2025. április 15-i sajtóközleményében azt a benyomást keltette, hogy a szabadalmi viták megoldódtak, a
szerződés végre megteremtette a "technológiaátadás önkéntes és konszenzusos feltételeit", és most már
készen áll a 78. Egészségügyi Világközgyűlés elfogadására.
A megállapodás szövegét azonban túl későn tették közzé.
Azt a tényt is diszkréten eltitkolták, hogy a szerződés valódi vitás pontját, a PABS-rendszert (Pathogen Access
and Benefit Sharing) kiszervezték a szerződés "mellékletébe", amelyről később tárgyalnak és döntenek.
Az USA és Argentína WHO-ból való kilépését (2025. május 27.) "alapvető nézetkülönbségek" miatt, valamint a nemzeti
szuverenitás megőrzését egészségügyi kérdésekben a világjárvány-kezelés tekintetében szintén nem említették.
Szlovákia bejelentett visszalépése sem került szóba - az ország addig nem hajlandó jóváhagyni a szerződéstervezetet,
amíg a kormány és a parlament meg nem ismeri a szerződés teljes szövegét, és ez alapján nem adja beleegyezését.
Fico szlovák miniszterelnök hajthatatlan maradt.
Átláthatóságot követelt a háttéralkuk helyett, és kifogásolta, hogy a
legdemokratikusabb intézményt, a szavazást megakadályozzák.
De pontosan ez történt 2025. május 20-án késő este, amikor zárt ajtók mögött a 78. WHA csendben és titokban - nyilvános
bejelentés, átlátható előkészítés, vita, a szerződéstervezet közzététele, a civil társadalom szereplőinek részvétele,
demokratikus legitimáció és hatékony jogi beavatkozási lehetőségek nélkül - átintette a vitatott pandémiaszerződés első részét.
Az egyetértés látszata és a hivatalos elfogadás azonban elrejti a folyamatos nézeteltérést:
A több mint három éve vitatott kérdés - nevezetesen a PABS-rendszer - "mellékletként"
került újradefiniálásra és háttérbe szorításra.
A PABS célja, hogy szabályozza a kórokozó minták és genetikai információk világméretű terjesztését (beleértve a
magánszereplők számára történő terjesztést is), valamint ezek kereskedelmi forgalomba hozatalát.
A tárgyalások 2026-ig tartanak.
A világjárványról szóló szerződés addig nem léphet hatályba.
Nem tervezik azonban a funkcióbővítő kutatások tematizálását vagy akár betiltását.
Nem elég, hogy az új szövetségi egészségügyi miniszter, Nina Warken, szókimondóan kijelenti, hogy "a világnak erős WHO-ra van
szüksége", majd rövid időn belül további 10 millió eurót biztosít a WHO-nak, hogy kompenzálja az USA kivonulása és az
USAID-támogatások befagyasztása miatt kieső finanszírozást.
Különösen akkor nem, amikor néhány nappal korábban - 2025. április 2-án - Karl Lauterbach volt egészségügyi miniszter a WHO
főigazgatójával, Tedros Ghebreyesusszal közösen tett villámlátogatáson a berlini WHO Pandémiás és Járványügyi
Információs Központban (Charité/RKI) további kétmillió euróval, összesen 317 millió euróra növelte
Németország kötelezettségvállalását - azzal az átütő következtetéssel: "A WHO nélkülözhetetlen!".
Helyesebb lett volna azt mondani: "A WHO-t nem lehet megreformálni!".
Időközben Kína beleegyezett, hogy fedezi a fennmaradó összeget.
És ez alapvető kérdéseket is felvet, például a WHO főigazgatójának önéletrajzát, az USA WHO-ból való
kilépésének okait és Jong Min Pak észak-koreai egészségügyi miniszter kinevezését a WHO igazgatótanácsába.
Ez nem csak a pénzügyi szempontokról szól.
Inkább a WHO eddigi nem meggyőző munkáját, politikai álláspontját, szövetségeit (pl. a WEF-fel, különböző
alapítványokkal stb.), valamint a tervezett szerződések tartalmát és céljait kellene kritikusan
megvizsgálni, elemezni és alaposan tudomásul venni.
A globális ellenállás máris meggyengítette a WHO pozícióját, és engedményekhez vezetett a felülvizsgált szerződéstervezetben -
például a cenzúra mechanizmusainak gyengítésével, a végrehajtási hatáskörök csökkentésével és a nemzeti egészségügyi
hatáskörökbe való konkrét beavatkozások elhalasztásával.
Számos kritikus elem továbbra is fennáll - például az irányítási és koordinációs jog, az "Egy egészség" megközelítés, a
finanszírozás, a gyógyszerek és vakcinák előállításának és elosztásának kérdései, a digitális ellenőrzési mechanizmusok,
a szellemi tulajdon kezelése, a WHO meghatározási jogköre, a részes felek konferenciájának szerepe és a jogi védelem hiánya.
Mindennek - különösen a gyógyszeripar jelentős befolyásának, a szerződéses előzményeknek és az egész eljárásnak a fényében -
minden józan gondolkodású ember fülében meg kellene kongatnia a vészharangot, beleértve a
felelős politikai pozíciókat betöltőket is.
Az MWGFD kéri, hogy: - a WHO-szerződéseket (IHR és PA) fordítsák le német nyelvre a nyilvános és parlamenti
viták számára (jogi szakfordítás, bírósági szakfordítás);
- megbízza a német Bundestag tudományos szolgálatait, hogy elemezzék a szerződéseket azok minden oldalra
gyakorolt következményei szempontjából (kockázatelemzés);
- a lefordított WHO-szerződéseket (IHR és PA) nemcsak az Egészségügyi Bizottságban vagy a Pénzügyi Bizottságban,
hanem a Bundestag valamennyi illetékes bizottságában részletesen meg kell vitatni és dönteni kell róluk;
- a parlamenti hatásvizsgálat biztosítása érdekében - a Bundestag plenáris ülésén folytatott pártközi vita és kezelés révén is;
- hogy mindkét szerződéssel ugyanígy foglalkozzanak az állami parlamentek is, mivel az egészségügyi kérdések
közvetlenül érintik országunk szövetségi struktúráját;
- hogy a médiának és a nyilvánosságnak szóló közlemény a két szerződés lehetséges kockázati tényezőit is meghatározza.
Az előnyöket és hátrányokat átláthatóan és konkrétan kell bemutatni.
Nem szabad többé teret engedni az átláthatatlanságnak és a politikai befolyásnak.
- hogy a kormány elutasítja a pandémiamegállapodást: a kormánynak 2025. július 19-ig kifogást
kell emelnie az IHR-megállapodás ellen (opting out).
Ellenkező esetben Németországnak követnie kellene az amerikai és argentin megközelítést, és ki kellene lépnie a WHO-ból.
- hogy az EU Bizottsága és a WHO közötti tárgyalások lefolytatása a jövőben szorosabban
kapcsolódik majd a nemzeti parlamentek kezeléséhez.
A WGIHR (Nemzetközi Egészségügyi Szabályozási Munkacsoport) vagy az INB (Kormányközi Tárgyalási Testület)
minden részeredményét nyomon kell követni a Parlamentben, és szükség esetén korrigálni kell;
- hogy a német WHO küldöttek és képviselők munkáját a WGIHR, az INB vagy a megfelelő uniós bizottságokban a parlamentben
sokkal szélesebb körben összehangolják és koordinálják.
Munkája nemcsak az egészségpolitikában fontos, hanem számos más szakpolitikai területen - például a pénzügyek, a (föld)gazdaság,
a külügyek, az EU- és alkotmányjog, a kultúra és a média, a kutatás, a belügyek, a munka- és szociális ügyek és más tárcák
területén - is messzemenő politikai döntéseket készít elő.
Önök és a PA veszélyeztetik államunk szuverenitását, megsértik alkotmányos és demokratikus elveinket, és játszanak
alkotmányunk magjával, a szabad demokratikus alaprenddel.
Az IHR-re és a pandémiás megállapodásokra vonatkozó tervezett szabályozás veszélyezteti Németország és más országok
szuverenitását, ellentmond az alapvető alkotmányos és demokratikus elveknek, és potenciálisan beavatkozik az
Alaptörvényünk szívébe - a szabad és demokratikus alaprendbe.
Az MWGFD e.V. egyesület nevében