MWGFD är oroad över de långtgående konsekvenserna och kräver att avtalet om WHO:s pandemifördrag omedelbart sägs upp.
Den 5 juni 2025 skickade föreningen Mediziner und Wissenschaftler für Gesundheit, Freiheit und Demokratie, MWGFD e.V., ett öppet
brev till alla ledamöter i den tyska förbundsdagen och delstatsparlamenten för att uppmärksamma de allvarliga politiska
och juridiska problemen i samband med WHO:s pandemiavtal (PA) och det reviderade internationella hälsoreglementet (IHR).
I centrum för kritiken står det icke-transparenta skapandet av fördragen, den olagliga omröstningen, bristen på parlamentarisk
kontroll och det potentiella intrånget i den nationella suveräniteten samt de federala
strukturerna och de demokratiska beslutsprocesserna.
Läkarna och vetenskapsmännen i MWGFD kräver konkreta åtgärder som en rättsligt bindande översättning av fördragen till tyska, ett
omfattande parlamentariskt samråd i alla berörda utskott och slutligen att förbundsregeringen
återkallar godkännandet - eller att Tyskland utträder ur WHO.
Lyssna på hela brevet som skickades till alla ledamöter i förbundsdagen och delstatsparlamenten.
Öppet brev till ledamöterna i den tyska förbundsdagen och delstatsparlamenten 05 juni 2025
Tillbaka till sunt förnuft i hälso- och sjukvårdspolitiken:
Återkallande av samtycke till WHO:s pandemifördrag.
Association of Physicians and Scientists for Health, Freedom and Democracy (MWGFD e.V.) uppmanar
politikerna att återgå till sunt förnuft i hälsopolitiken.
Den tyska regeringen måste omedelbart återkalla den tyska delegationens godkännande av WHO:s pandemifördrag - åtminstone
till dess att de politiska partierna på federal och delstatlig nivå har diskuterat fördraget i detalj och öppet och godkänt det.
De hot mot Tysklands suveränitet som döljer sig i fördraget får inte bara administreras på (ministeriell)
förvaltningsnivå, utan måste också vara politiskt ansvariga.
Vi beklagar att inget av WHO:s fördrag spelade någon roll i förhandlingarna om att
bilda en koalition eller i koalitionsavtalet.
Både förbundsdagen och delstatsparlamenten var uteslutna. Någon tysk version finns inte.
Förhandlarna var uteslutande EU-kommissionen, som nu kräver att förhandlingsresultatet ska implementeras 1:1 i medlemsländerna.
Vid det 77:e mötet i Världshälsoförsamlingen (WHA) den 1 juni 2024 hade den tyska regeringen redan visat att den inte verkade
bry sig om att det 60-sidiga internationella hälsoreglementet (IHR) hade utarbetats i strid med
internationell rätt och till stor del i hemlighet.
Att pandemifördraget (PA), som också skulle antas, inte blev av berodde till stor del på de afrikanska (equity-)staterna; den
tyska WHA-delegationen, ledd av hälsominister Karl Lauterbach, skulle sannolikt utan tvekan ha godkänt
utkastet till PA-fördrag i vilken version som helst.
Detta framgår också av det faktum att man utan invändningar godkände förfarandet för godkännande av det internationella
hälsoreglementet (IHR) - trots att detta stred mot gällande lag:
- Tidsfristerna för att lämna in ändringsförslagen hölls inte (enligt artikel 55 i IHR skulle dessa ha lämnats in
fyra månader i förväg; i själva verket infördes det sista ändringsförslaget först på mötets sista dag kl. 21.07).
- Omröstningsreglerna följdes inte heller korrekt:
Det är tveksamt om en majoritet av de röstberättigade ledamöterna verkligen var närvarande och någon
officiell omröstning med handuppräckning ägde inte rum.
Det är fortfarande oklart om resultatet av den så kallade "konsensusomröstningen" överhuvudtaget är juridiskt giltigt.
Men trots denna odemokratiska fars i strid med internationell rätt med avseende på IHR och trots det uppenbart misslyckade
försöket att få till stånd ett pandemiavtal gav WHO inte upp utan försökte trots allt få igenom fördraget i de
efterföljande förhandlingarna i Intergovernmental Negotiating Board (INB), som också hölls hemliga.
Tydligen med framgång: I ett pressmeddelande från WHO den 15 april 2025 skapades intrycket att patenttvisterna hade lösts, att
fördraget slutligen hade skapat "frivilliga och samförståndsbaserade villkor för tekniköverföring" och nu
var redo att antas vid den 78:e Världshälsoförsamlingen.
Avtalets ordalydelse offentliggjordes dock alldeles för sent.
Det faktum att den verkliga knäckfrågan i avtalet, PABS-systemet (Pathogen Access and Benefit Sharing), lades ut
på en "bilaga" till avtalet, som ska förhandlas och beslutas om senare, doldes också diskret.
USA:s och Argentinas utträde ur WHO (27 maj 2025) på grund av "grundläggande skillnader" och bevarandet av
nationell suveränitet i hälsofrågor när det gäller pandemihantering nämndes inte heller.
Slovakiens aviserade tillbakadragande togs inte heller upp - landet vägrar att godkänna utkastet till fördrag förrän
regeringen och parlamentet har tagit del av hela fördragstexten och gett sitt godkännande på grundval av denna.
Slovakiens premiärminister Fico stod fast vid sin ståndpunkt.
Han efterlyste öppenhet i stället för uppgörelser bakom kulisserna och klagade på att den mest
demokratiska av alla institutioner, omröstningen, förhindrades.
Men det var precis vad som hände sent på kvällen den 20 maj 2025, när det 78:e WHA-mötet bakom stängda dörrar tyst och i hemlighet
vinkade igenom den första delen av det kontroversiella pandemifördraget - utan offentligt tillkännagivande, utan
transparent förberedelse, utan debatt, utan offentliggörande av utkastet till fördrag, utan deltagande av aktörer från
det civila samhället, utan någon demokratisk legitimitet och utan effektiva rättsliga ingripandemöjligheter.
Men bakom skenet av enighet och det formella godkännandet döljer sig en fortsatt oenighet:
Det som har varit en stridsfråga i över tre år - nämligen PABS-systemet - har
omdefinierats till en "bilaga" och lagts på is.
PABS är avsett att reglera den världsomspännande distributionen av patogenprover och genetisk information (även
till privata aktörer) och kommersialiseringen av dessa.
Förhandlingarna ska pågå fram till 2026.
Pandemifördraget kan inte träda i kraft förrän då.
Det finns dock inga planer på att tematisera eller ens förbjuda forskning om funktionsförstärkning.
Det räcker inte med att den nya federala hälsoministern Nina Warken krasst förklarar att "världen behöver ett starkt WHO" -
och sedan med kort varsel ger WHO ytterligare 10 miljoner euro för att kompensera för den förlorade finansieringen på grund
av USA:s tillbakadragande och frysningen av USAID-bidragen.
Särskilt inte när den tidigare hälsoministern Karl Lauterbach bara några dagar tidigare - den 2 april 2025 - hade ökat
Tysklands åtagande med ytterligare två miljoner euro till totalt 317 miljoner euro under ett blixtbesök på WHO Hub for Pandemic
and Epidemic Intelligence (Charité/RKI) i Berlin tillsammans med WHO:s generaldirektör Tedros Ghebreyesus
- med den svepande slutsatsen: "WHO är oumbärligt!"
Det hade varit mer korrekt att säga: "WHO kan inte reformeras!"
Under tiden har Kina gått med på att täcka det återstående beloppet.
Och detta väcker också grundläggande frågor, till exempel om WHO:s generaldirektörs CV, orsakerna till USA:s
utträde ur WHO och utnämningen av Nordkoreas hälsominister Jong Min Pak till WHO:s styrelse.
Det handlar inte bara om finansiella aspekter.
Snarare bör WHO:s hittills föga övertygande arbete, dess politiska ställningstaganden, allianser (t.ex. med WEF,
olika stiftelser etc.) och de planerade fördragens innehåll och mål kritiskt granskas, analyseras och noggrant noteras.
Det globala motståndet har redan försvagat WHO:s ställning och lett till eftergifter i det reviderade utkastet till fördrag -
till exempel genom att försvaga censurmekanismerna, tona ner de verkställande befogenheterna och skjuta upp
specifika ingrepp i den nationella hälsokompetensen.
Många kritiska faktorer kvarstår - till exempel rätten till ledning och samordning, One Health-strategin, frågor om
finansiering, produktion och distribution av läkemedel och vacciner, digitala övervakningsmekanismer, hantering
av immateriella rättigheter, WHO:s definitionsmakt, partskonferensens roll och bristen på rättsligt skydd.
Allt detta borde - särskilt mot bakgrund av läkemedelsindustrins stora inflytande, avtalshistoriken och hela
förfarandet - få varningsklockorna att ringa hos alla med förnuft - även hos dem med politiskt ansvar.
MWGFD kräver att: - WHO:s fördrag (IHR och PA) översätts till tyska för offentlig och parlamentarisk debatt
(specialiserad juridisk översättning, domstolsbevisad);
- att ge den tyska förbundsdagens vetenskapliga avdelningar i uppdrag att analysera fördragen med
avseende på deras konsekvenser för alla parter (riskanalys);
- de översatta WHO-fördragen (IHR och PA) ska diskuteras och beslutas i detalj inte bara i hälsoutskottet eller
finansutskottet, utan i alla relevanta utskott i förbundsdagen;
- för att säkerställa en parlamentarisk konsekvensbedömning - även genom diskussion över
partigränserna och behandling i förbundsdagens plenum;
- att båda fördragen också behandlas på samma sätt i delstatsparlamenten, eftersom
hälsofrågor direkt påverkar vårt lands federala struktur;
- att kommunikationen till media och allmänheten också identifierar de potentiella riskfaktorerna i de två kontrakten.
För- och nackdelar måste presenteras på ett transparent och konkret sätt.
Det får inte finnas mer utrymme för insyn och politiskt inflytande.
- att regeringen avvisar pandemiavtalet: regeringen måste invända mot IHR-avtalet senast den 19 juli 2025 (opting out).
I annat fall bör Tyskland följa USA:s och Argentinas linje och lämna WHO.
- att genomförandet av förhandlingarna mellan EU-kommissionen och WHO i framtiden kommer att vara närmare
kopplat till den nationella parlamentariska behandlingen.
Varje delresultat från WGIHR (Working Group on International Health Regulations) eller INB (Intergovernmental Negotiating
Board) måste följas upp i parlamentet och korrigeras vid behov;
- att arbetet för de tyska WHO-delegaterna och företrädarna i kommittéerna WGIHR, INB eller motsvarande EU-kommittéer i
mycket högre grad harmoniseras och samordnas i parlamentet.
Hennes arbete är inte bara relevant för hälsopolitiken, utan förbereder också långtgående politiska beslut inom många andra
politikområden - till exempel inom områdena finans, (land)ekonomi, utrikesfrågor, EU- och konstitutionell
rätt, kultur och media, forskning, inrikesfrågor, arbetsmarknad och sociala frågor och andra departement.
Ni och PA äventyrar vår stats suveränitet, bryter mot våra konstitutionella och demokratiska principer och leker med
kärnan i vår konstitution, den fria demokratiska grundordningen.
De planerade bestämmelserna för IHR och pandemiavtal äventyrar Tysklands och andra länders suveränitet, strider mot
grundläggande konstitutionella och demokratiska principer och kan potentiellt inkräkta på hjärtat av vår
grundlag - den fria och demokratiska grundordningen.
På uppdrag av föreningen MWGFD e.V.