Várhatóan 2026-tól minden svájci állampolgár szervdonornak minősül majd, hacsak nem nyilatkozik kifejezetten arról,
hogy még életében nem akarja ezt a lehetőséget igénybe venni.
A svájci választópolgárok 2022-ben jóváhagyták ezt a kifogásolási megoldást.
Aki nem kíván szervet adni, annak ezt írásban kell jeleznie, például a szervdonor-kártyán, az élő végrendeletben vagy
egy elektronikus nyilvántartásban, amelyet a szövetségi kormány az opt-out megoldás bevezetése előtt tesz elérhetővé.
Ellenkező esetben Ön automatikusan szervdonornak minősül.
A legközelebbi hozzátartozókat ezután tájékoztatják, és kifogást emelhetnek.
Ez az új rendelet azt feltételezi, hogy a svájci polgároknak teljes körű tájékoztatást kell kapniuk a
szervadományozásról, hogy megfelelő döntést hozhassanak.
De vajon mennyit tudnak erről a svájciak?
A K-Tipp azt írja, hogy a lakosság egyharmada nem érzi magát eléggé tájékozottnak a szervkivételekkel kapcsolatban.
Ez két 2022-es és 2023-as szövetségi felmérésen alapul.
A Szövetségi Közegészségügyi Hivatal és a Swisstransplant Alapítvány orvosolni kívánja ezt a helyzetet.
Milliós nagyságrendű tájékoztató kampányt terveznek 2025 szeptemberétől 2029 szeptemberéig.
De az átfogó, tényszerű tudósítás reménye már a kampányközleményben elszállt.
K-Tipp azt írja, hogy a szervadományozás témáját "elfogadó hozzáállással" kell kommunikálni.
A korábbi kampányok és a 2022-es népszavazási kampány áttekintése is azt mutatja, hogy a BÁPH és a Swisstransplant Alapítvány nem
hajlandó tájékoztatni a közvéleményt a legfontosabb tényekről.
Például, hogy az agyhalál kritériumát 1968-ban vezették be a szervkereskedelem céljából,
hogy ne lehessen büntethetővé tenni magunkat.
Ennek oka, hogy a szervek élő testből történő eltávolítása a törvény szerint büntetendő cselekmény.
Az agyhalott emberek melegek, az anyagcseréjük működik.
Az agyhalott emberek fertőzésekkel és sérülésekkel küzdenek, például lázzal.
Az agyhalottakat táplálni, ápolni, felügyelni és gyógyszerekkel ellátni kell, hogy ne haljanak
meg. Az agyhalottakat szükség esetén újraélesztik.
Nem ellentmondás ez: feltámasztani a halottakat?
A Szövetségi Közegészségügyi Hivatal és a Swisstransplant szintén nem magyarázta még el részletesen a szervkivételi eljárást.
Ki tudja, hogy a szervdonorokat akkor is elaltatják, ha már halottnak nyilvánították őket?
A "halottak" reagálnak a műtét okozta fájdalomra.
Érzéstelenítés nélkül a test felnyitása a szív szapora száguldását, a vérnyomás emelkedését, hideg
verejtékezést, a szemek könnyezését, valamint a karok és lábak védekező mozgását okozhatja.
Dr. Alex Frei, az "Orvosok és ápolók szervadományozás elleni szervszervezete az élet végén" alelnöke a K-Tippnek nyilatkozva:
"Ahelyett, hogy semlegesen és átfogóan magyarázná el a szervadományozást, ahogy azt az orvosi
tájékoztatási kötelezettség előírja, a szövetségi kormány elhallgatja az érzékeny kérdéseket."
Frei úr szerint a szervkivételi eljárás mellett fontos a haldoklással és a halállal
kapcsolatos ismerethiányról való tájékoztatás is.
Nem világos például, hogy a donor tudata tovább él-e az átültetett szervvel.
Nem ezek azok az alapvető szempontok, amelyeket egy kampánynak tartalmaznia kellene, mielőtt egy
személy eldönti, hogy felajánlja-e a szerveit vagy sem?
Ezért, svájci állampolgárok, alaposan tájékozódjanak. Szánjanak időt mindkét oldal érveinek
mérlegelésére, és hozzák meg saját, jól megfontolt döntésüket.
Ne mulassza el ezt időben írásban rögzíteni.
A program alatti kék dobozban megtalálja azt a linket, amelyen keresztül szervdonor kártyát
vagy élő végrendeletet szerezhet be és tölthet ki.