Fra 2026 forventes det at alle sveitsiske statsborgere vil bli ansett som organdonorer, med mindre de
uttrykkelig erklærer at de motsetter seg dette i løpet av livet.
De sveitsiske velgerne godkjente denne innsigelsesløsningen i 2022.
Den som ikke ønsker å donere organer, må oppgi dette skriftlig, f.eks. på et organdonorkort, i et livstestamente eller i
et elektronisk register som den føderale regjeringen vil gjøre tilgjengelig før innføringen av opt-out-løsningen.
Hvis ikke blir du automatisk regnet som organdonor.
De nærmeste pårørende blir da informert og kan protestere.
Denne nye forskriften forutsetter at sveitsiske borgere må være fullt informert om
organdonasjon for å kunne ta en riktig beslutning.
Men hvor mye vet sveitserne om det?
K-Tipp skriver at en tredjedel av befolkningen føler seg mangelfullt informert om organfjerning.
Dette er basert på to føderale undersøkelser i 2022 og 2023.
Det føderale folkehelsekontoret og Swisstransplant Foundation ønsker å bøte på denne situasjonen.
De planlegger en informasjonskampanje verdt millioner fra september 2025 til 2029.
Men håpet om en omfattende, saklig rapportering er allerede borte i kampanjens anbudsinnbydelse.
K-Tipp skriver at temaet organdonasjon bør formidles "med en aksepterende holdning".
Et blikk på tidligere kampanjer og folkeavstemningskampanjen i 2022 viser også at FHI og Swisstransplant Foundation
er uvillige til å informere offentligheten om viktige fakta.
For eksempel at hjernedødskriteriet ble innført i 1968 i forbindelse med organinnhenting for å unngå straffeforfølgelse.
Dette skyldes at det er straffbart å fjerne organer fra en levende kropp.
Hjernedøde mennesker er varme, stoffskiftet fungerer.
Hjernedøde mennesker bekjemper infeksjoner og skader, f.eks. gjennom feber.
De hjernedøde må mates, pleies, overvåkes og medisineres slik at de ikke dør. Hjernedøde gjenopplives om nødvendig.
Er ikke det en selvmotsigelse: å gjenopplive de døde?
Heller ikke det føderale folkehelsekontoret og Swisstransplant har ennå forklart prosedyren for fjerning av organer i detalj.
Hvem vet at organdonorer blir bedøvet selv om de allerede er erklært døde?
"Døde mennesker" reagerer på smerten ved operasjonen.
Uten bedøvelse kan oppskjæring av kroppen føre til hjertebank, blodtrykksstigning, kaldsvette,
tåreflod i øynene og forsvarsbevegelser i armer og ben.
Dr. Alex Frei, visepresident i "Organisasjonen av leger og sykepleiere mot organdonasjon ved livets slutt", sier til K-Tipp:
"I stedet for å forklare organdonasjon nøytralt og omfattende, slik den medisinske opplysningsplikten krever,
skjuler de føderale myndighetene sensitive spørsmål."
Frei mener at det i tillegg til prosedyren for organfjerning også er viktig å informere
om mangelen på kunnskap om døden og det å dø.
Det er for eksempel uklart om donorens bevissthet lever videre med et transplantert organ.
Er ikke dette grunnleggende aspekter som bør inkluderes i en kampanje før en person
bestemmer seg for å donere organene sine eller ikke?
Derfor, sveitsiske borgere, informer dere grundig. Ta deg tid til å vurdere argumentene på
begge sider, og ta din egen veloverveide beslutning.
Forsøm ikke å nedtegne dette skriftlig i god tid.
I den blå boksen under programmet finner du lenken til hvor du kan hente og fylle ut et organdonorkort eller et livstestament.