Se preconizează că, din 2026, fiecare cetățean elvețian va fi considerat donator de organe, cu excepția cazului în
care își declară în mod expres opoziția în timpul vieții sale.
Electoratul elvețian a aprobat această soluție de obiecție în 2022.
Orice persoană care nu dorește să doneze organe trebuie să declare acest lucru în scris, de exemplu, pe un card de donator
de organe, într-un testament în viață sau într-un registru electronic pe care guvernul federal îl va pune la dispoziție
înainte de introducerea soluției de excludere voluntară.
În caz contrar, sunteți considerat automat un donator de organe.
Rudele apropiate sunt apoi informate și pot formula obiecții.
Acest nou regulament presupune că cetățenii elvețieni trebuie să fie pe deplin informați cu privire la subiectul
donării de organe pentru a putea lua o decizie adecvată.
Dar cât de mult știu elvețienii despre aceasta?
The K-Tipp scrie că o treime din populație se simte insuficient informată cu privire la prelevarea de organe.
Aceasta se bazează pe două anchete federale în 2022 și 2023.
Oficiul Federal de Sănătate Publică și Fundația Swisstransplant doresc să remedieze această situație.
Aceștia planifică o campanie de informare în valoare de milioane de euro în perioada septembrie 2025-2029.
Dar speranța unei relatări cuprinzătoare, factuale, a dispărut deja în invitația de participare la licitație a campaniei.
K-Tipp scrie că subiectul donării de organe ar trebui să fie comunicat "cu o atitudine de acceptare".
O privire asupra campaniilor anterioare și a campaniei pentru referendumul din 2022 arată, de asemenea, că
OFSP și Fundația Swisstransplant nu doresc să informeze publicul cu privire la fapte esențiale.
De exemplu, că criteriul morții cerebrale a fost introdus în 1968 în scopul prelevării de organe, pentru a nu fi urmărit penal.
Acest lucru se datorează faptului că prelevarea de organe de la un corp viu este o infracțiune pedepsită de lege.
Oamenii în moarte cerebrală sunt calzi, metabolismul lor funcționează.
Persoanele aflate în moarte cerebrală luptă împotriva infecțiilor și rănilor, de exemplu prin febră.
Persoanele aflate în moarte cerebrală trebuie hrănite, îngrijite, monitorizate și aprovizionate cu medicamente, astfel încât să
nu moară. Morții cerebrali sunt resuscitați dacă este necesar.
Nu este aceasta o contradicție în termeni: învierea morților?
Oficiul Federal de Sănătate Publică și Swisstransplant nu au explicat încă în detaliu procedura de prelevare a organelor.
Cine știe că donatorii de organe sunt anesteziați chiar dacă au fost deja declarați morți?
"Oamenii morți" reacționează la durerea operației.
Fără anestezie, deschiderea corpului poate provoca bătăi rapide ale inimii, creșterea tensiunii arteriale,
transpirații reci, lăcrimare a ochilor și mișcări defensive ale brațelor și picioarelor.
Dr. Alex Frei, vicepreședinte al "Organizației medicilor și asistentelor împotriva donării de
organe la sfârșitul vieții", a declarat pentru K-Tipp:
"În loc să explice donarea de organe în mod neutru și cuprinzător, așa cum prevede obligația medicală de
informare, guvernul federal ascunde aspecte sensibile."
Potrivit dlui Frei, pe lângă procedura de prelevare a organelor, este important să se ofere informații și
despre lipsa de cunoștințe cu privire la moarte și deces.
De exemplu, nu este clar dacă conștiința donatorului trăiește cu un organ transplantat.
Nu sunt acestea aspecte fundamentale care ar trebui incluse într-o campanie înainte ca o
persoană să decidă dacă să își doneze sau nu organele?
Prin urmare, cetățeni elvețieni, informați-vă temeinic. Nu vă grăbiți să luați în considerare
argumentele ambelor părți și luați o decizie bine gândită.
Nu neglijați să consemnați acest lucru în scris în timp util.
În caseta albastră de sub program veți găsi link-ul de unde puteți obține și completa un card
de donator de organe sau un testament în viață.