Mūsu studijā viesojas Karls Hummics (Karl Hummitzsch) no cilvēktiesību organizācijas "Vienoti par
brīvību", kas ir neatkarīga cilvēktiesību organizācija.
Hummitzsch kungs, liels paldies, ka veltījāt laiku šai intervijai un atbildējāt uz mūsu aktuālajiem jautājumiem.
Arī es mūsu organizācijas vārdā vēlos jums pateikties par iespēju pievērsties cilvēktiesību jautājumam.
Manuprāt, iedzīvotāji par to zina salīdzinoši maz. Šis ir īstais laiks.
Lieliski! Cilvēktiesību jautājumi - jūs droši vien daudz laika pavadāt ārzemēs, ceļojot pa tā sauktajām "negodīgajām valstīm".
Nē, absolūti nē. Tāpēc mēs nespriežam par to, kas ir negodprātīga valsts, mēs skatāmies uz cilvēkiem, kuriem ir problēmas ar
vajāšanu, ar cilvēktiesību jautājumiem, no kuru žēlastības viņi ir atkarīgi no varas iestāžu,
tiesu, prokuratūras. Un mēs aplūkojam abas puses.
Ak, jā, labi. Un kur tad jūs galvenokārt ceļojat?
Tātad mēs esam atbildīgi un pārstāvēti Ungārijā, Polijā un Vācijā.
Es esmu atbildīgs par Vāciju, un, cita starpā, es nodarbojos arī ar jautājumiem, kas saistīti ar
jurisdikciju lietās, kuras mums ir šeit, Vācijā.
Labi. Cilvēktiesību pārkāpumi Vācijā - kā man kā neprofesionālim to iedomāties?
Mums ir visu laiku labākā demokrātija.
Kā Vācijā var būt cilvēktiesību pārkāpumi? Vai jums ir kāds piemērs?
Nē, nav masveida cilvēktiesību pārkāpumu, bet mēs esam novērojuši, ka ir noteiktas jomas, noteikti cilvēki,
kuriem īpaši uzbrūk, un mums arī rodas iespaids, ka tie ir politiski vajāti, nevis vienkārši kriminālpārkāpumi.
Ir arī maisījums, un mums ir daži gadījumi. Varbūt mēs varam par to runāt.
Jā, turpiniet. Kāds piemērs tev ir pa rokai?
Nu, mēs varam sākt ar vienu no pazīstamākajiem gadījumiem - Füllmich kungu, kurš, no vienas puses, ir politiski atpazīstams,
bet, no otras puses, ir arī apsūdzēts kriminālnoziegumos, un mēs saskaramies ar jautājumu, kā to risināt.
Un ir konstatējuši, ka šeit, iespējams, notiek cilvēktiesību pārkāpumi.
Kādā veidā?
Šeit mēs varam atsaukties uz Apvienoto Nāciju Organizācijas īpašo pārstāvi, kurš apgalvo, ka
apcietinājums, 15 dienu ieslodzījums izolatorā ir spīdzināšana.
Mēs to esam novērojuši un konstatējuši, ka šeit ir izdarīts pārkāpums, jo jau ir sācies pusgads ieslodzījuma izolatorā. .
Ieslodzījums karcerī?
Ieslodzījums karcerī, jau izpildīts.
Füllmich kungam seši mēneši ieslodzījuma izolatorā?
Jūs pat iedomāties nevarat.
Un kad tas tiek uzskatīts par spīdzināšanu?
No 15 dienām pēc ANO.
Labi.
Tas nozīmē, ka mums ir pienācis laiks iejaukties.
Labi, kā skatītājiem tagad to iedomāties?
Tātad Fullmiha kungs jau 15 dienas, krietni vairāk nekā 15 dienas, atrodas vieninieka izolatorā.
Sākumā tas ir ļoti nepatīkami, es varu iedomāties. Un kāpēc jums tas ir tik augstu jāvērtē? Vai tam ir kādas sekas?
Tam, protams, ir sekas.
Tas nozīmē, ka paredzamais dzīves ilgums ievērojami samazinās.
Caur karceri?
Ir izstrādes.
Varbūt mēs to varam parādīt programmā. . .
Labi.
Varbūt kā saite.
Tātad, ja notiek spīdzināšana, un saskaņā ar ANO noteikumiem tas ir 15 dienas, tad, protams, mēs jūtamies aicināti iejaukties.
Jā, tas ir milzīgi. Labi, pagaidīsim.
Reiner Füllmich, Solitary finfinement, breach of human rights.
Ļoti skaidrs gadījums. No 15 dienām saskaņā ar ANO noteikumiem tas tiek uzskatīts par spīdzināšanu. Un viņam bija seši mēneši.
Tas, kas tur notiek, ir acīmredzams. Vai jums ir kādi līdzīgi piemēri no cietumu sistēmas? Vēl viens līdzīgs, vai ne?
Protams, ir līdzīgi. Bet šajā gadījumā mēs esam izklāstījuši izstrādi.
Mēs ar to iepazīstinājām juristus. Es to īsumā parādīšu šeit.
Mēs esam iesnieguši juristiem aptuveni 20 lappuses no pirmā izdevuma. Viņi ar to var strādāt.
No Füllmich kunga?
Füllmich kungam, mēs to esam nodevuši juristiem.
Un tad viņi ar to strādā, turpina strādāt.
Pa to laiku ir atviegloti arī ieslodzījuma apstākļi.
Pamatojoties uz jūsu izstrādāto informāciju?
Jā, cita starpā.
Protams, juristi pēc tam turpina strādāt ar to, tāpēc viņiem ir cilvēktiesību papildinājums šai tēmai.
Brīnišķīgi.
Un tad viņiem ir iespējas turpināt strādāt ar attiecīgajām organizācijām.
Jūs paņemat mūsu dokumentus. Tas arī ir iekļauts prasības pieteikumā.
Un tad mēs redzam rezultātus un tad atkāpjamies.
Mums no tā nav jātaisa lieli stāsti. Tas notiks automātiski.
Taču mums nav nekāda sakara ar krimināllietām.
Labi, bet, neskaitot to un citiem vārdiem:
Ja jūs tagad nebūtu paveicis savu darbu, vai Fīlmiha kungs joprojām dusētu ieslodzījumā?
Tātad viņš bija dusējis sešus mēnešus, pirms mēs iejaucāmies.
Tāpēc mēs to darījām paši. Mēs neesam aicināti to darīt.
Mēs reģistrējamies, ar atļauju ieejam tiesas zālē, noklausāmies un pēc tam sarunājamies ar galveno aizstāvības
advokātu, precizējamies, un tad viņi to pārņem un strādā.
Lieliski. Jā, labi. Tagad aizturēšanas nosacījumi.
Vai jums ir vēl kāds piemērs, kurā jūs varētu sniegt mums, skatītājam un mums...
Nu, protams, man ir ļoti nepatīkamas atmiņas, kad mums kāds ir jāizlaiž no cietuma.
Šajā gadījumā runa ir par 40 gadus vecu sievieti, kura, mūsuprāt, nav spējīga uzņemties atbildību.
Vakarā saņēmām sava veida ārkārtas zvanu.
Pēc tam es devos uz Vehtas aizturēšanas centru. Šī sieviete vispār nav piemērota cietumam.
Kā tas izpaudās ar šo dāmu?
Viņa vispār nevar staigāt.
Krita jau pirmajā dienā.
Viņa nemaz nevarēja staigāt, un mēs devāmies uz turieni un jutāmies spiesti viņu nekavējoties izvest.
Tad es viņu paņēmu pie sevis. No vienas puses, man jāsaka, kā jūs vispār varat aizturēt šādu cilvēku?
No otras puses, ir jāpateicas arī uzraudzības personālam, kas, manuprāt, bija ļoti priecīgi no viņas atbrīvoties.
Viņi nezināja, ko ar viņu darīt. Viņa bija nokritusi, viņa bija ievainota.
Slimnīca atradās turpat blakus, bet nevienam par to nerūpēja.
Es viņu no turienes izvilku un dokumentēju.
Sieviete vispār nevarēja staigāt - tikai sāpēja.
Es viņu aizvedu uz slimnīcu, kas atradās turpat blakus.
Bija arī negatīvi komentāri, viņi pat nevēlējās viņu kārtīgi izmeklēt.
Tad mēs uz viņiem izdarījām lielu spiedienu, tāpēc mēs viņus atbalstījām ar savu organizāciju.
Mēs, protams, bijām ļoti neapmierināti, taču mums izdevās to panākt.
Visu nakti pavadīju slimnīcā. Sieviete, protams, bija pilnīgi izbijusies.
Un es paliku blakus, līdz viņa pabeidza izmeklējumus.
Tad viņi atteicās izsniegt darbnespējas apliecību.
Mums izdevās tikt tik tālu. Tad es viņu atstāju pie viņas drauga.
Un tas, kas notiek tālāk, atkal ir ārpus mūsu kontroles.
Labi, bet ļaujiet man apkopot.
Ja persona nav piemērota apcietinājumam, bet tomēr tiek ieslodzīta, tas ir cilvēktiesību pārkāpums.
Kārlis Hummitšs: Noteikti.
Un tur jūs sākat darboties?
Kārlis Hummitšs: Jā.
Brīnišķīgi, brīnišķīgi! Un jums izdevās izvest dāmu no cietuma, nodot viņu veselības aprūpē. Brīnišķīgi.
Vai jums ir vēl viens cilvēktiesību pārkāpumu gadījums?
Fakts ir tāds, ka mēs nevaram iedomāties, kādi ir cilvēktiesību pārkāpumi.
No prakses - kas vēl jums šķiet īpaši svarīgs gadījums?
Protams, mums ir daudz mazu gadījumu.
Bet ir arī pazīstamas lietas, ja drīkstu tās aplūkot.
Jā, ar prieku.
Piemēram, ārsta Valtera Vēbera gadījums.
Tiek apgalvots, ka par masku sertifikātu izsniegšanu ir apsūdzēti aptuveni 1000 ārstu.
Jums ir arī jāsaprot, ka ir daudzi tūkstoši ārstu, kuriem nav izsniegta izziņa, bet mēs strādājam ar
cilvēkiem, kurus veselības apsvērumu dēļ ir bijis jāatbrīvo.
Valters Vēbers, piemēram, ir onkologs, tāpēc arī viņam ir vēža pacienti, kuriem steidzami nepieciešama palīdzība.
Tomēr viņš tika saukts pie atbildības tiesā.
Es piedalījos gandrīz visās tiesas sēdēs.
Tas ir ļoti pārsteidzoši, ja ņemat vērā, kas notiek sagatavošanās posmā.
Ne tikai lietā, bet arī pašā tiesas procesā. Mēs to saucam par sava veida pirmstiesas sodīšanu.
Tas nozīmē, ka ir paredzētas 27 tiesas procesa dienas.
Dr. Valteram Vēberam?
Iepriekš.
Mēs to uzskatām par preventīvu līdzekli. 3000 eiro ir jāaprēķina.
Pievienojiet dažas papildu izmaksas, mērniekus un tā tālāk, un jūs ātri sasniedzat 100 000 eiro!
100 000 eiro, vēl pirms viņam tika piespriests sods.
Vīrietis ir nevainīgs. Un viņam draud naudas sods 100 000 eiro apmērā.
Viņš ir ticis arī nomelnots sabiedriskajā transportā ar plakātiem.
Pēc tam viņi apmeklēja viņu mājās kopā ar 15 cilvēkiem, 12, 15 policistiem.
Labi bruņots ar ķiveri un visu, kas tai pieder.
Nepārspējams iebiedēšana 80 gadus vecam vīrietim, kuram mājās ir sieva.
Pēc tam jūs fotografējāt, kad, tā sakot, bijāt sakārtojis vietu.
Protams, jūs varat iedomāties, kā tas izskatījās.
Kā kaujas laukā!
Bet noteikti!
Un viņi publicēja fotogrāfijas - mums nav saprotams, kā tiesa vispār var kaut ko tādu darīt.
Ir auditorija. Publiskā zona vienmēr bija pilna.
Un tad viņam publiski parādīja, kā tas izskatās mājās.
Apvainojums, tāpēc man pietrūkst vārdu.
Starp citu, tas ir tas, kas ar jums notiek, kad jūs nonākat šajā tiesu sistēmā.
Jā. Taisnīguma jautājumi ir viena lieta.
Cilvēktiesību pārkāpumi, ko izraisa iebiedēšana, bailes, īpašuma iznīcināšana, veicot šādas iejaukšanās, mājas kratīšanas.
Tie ir cilvēktiesību pārkāpumi. Un viņi rīkojas. Ļoti labi.
Un kāds ir labākais veids, kā sevi pasargāt, ja esat iekļuvis kādā no šīm dzirnavām?
Vai ir kaut kas, ko jūs varat vai vēlaties atbalstīt?
Mūsu uzdevums, protams, ir atbalstīt cilvēkus, kuri tiek vajāti cilvēktiesību jautājumos.
Mēs nenodarbojamies ar jautājumiem, kas attiecas uz krimināltiesībām.
Ar to nodarbojas juristi. Mēs atbalstām juristus.
Piemēram, pašlaik Heidelbergā ir ierosināta lieta par vakcīnas izraisītu nopietnu
kaitējumu, nopietnu vakcīnas izraisītu kaitējumu.
Mēs strādājam tieši ar juristiem, esam pārstāvēti tiesas procesos, un es vēlos parādīt mūsu darbu, lai jūs varētu to iedomāties.
Jūs vienmēr domājat, ka viņi tur iet un stāsta stāstus vai uztraucas. Bet tā nav.
Mēs patiešām strādājam. Piemēram, šeit ir dokuments par šo tiesas lietu Heidelbergā. Es tikai vēlos to parādīt.
Tas ir diezgan daudz lapu. Aptuveni, cik lappušu tur ir?
Tas ir apmēram 70 lappuses.
Tas ir tikai mūsu darba rezultāts.
Mēs esam pāršķirstījuši tūkstošiem lappušu līgumu, vakcīnu bojājumu, tāpēc ir sagatavoti līgumi ar BioNTech un tā tālāk.
Tajā tika ieguldīts mēneša darbs. Un, kā jau teicu, šis ir dokuments, kāds līdz šim nav bijis.
Un mēs to darām pieejamu juristiem, kas nodarbojas ar vakcīnu radītiem savainojumiem. Bet uzskatāmi.
Mums ir vajadzīgi lietas numuri, advokāts, un tad mēs to nodrošinām bez maksas.
Tātad šajā gadījumā vakcīnas kaitējums kā cilvēktiesību pārkāpums.
Jā, tieši tā. Tas ir cilvēktiesību pārkāpums, kā mēs to redzam.
Politiķi ne reizi vien ir solījuši atrisināt šo situāciju. Taču no tā nekas nav iznācis.
Citiem vārdiem sakot, mums ir jāizmanto tiesas prāvas, lai mēģinātu panākt skaidrojumu.
Zinātnieki jau ilgu laiku ir centušies to dokumentēt, un viņi tiek arī publiski diskriminēti, tā sakot, lai cilvēki neticētu
zinātnieku teiktajam, ja tas neatbilst valdības prasībām.
Tāpēc mums ir iespēja, cerams, panākt taisnīgumu tiesas ceļā, ja mums ir taisnība.
Lieliski. Tātad cilvēktiesību pārkāpums šajā gadījumā, jo cilvēka tiesības, pamattiesības uz ķermeņa neaizskaramību,
kas pēc tam praktiski tika atceltas šādas vakcinācijas un no tās izrietošā vakcīnas kaitējuma dēļ.
Tas attiecas uz vakcinācijas kaitējumu, tas attiecas uz masku jautājumiem.
Kā mēs redzējām arī Hamburgas lietā ar Valteru Vēberu, tiesas eksperts Dr. Ondruška, profesors Benjamins
Ondruška, konstatēja, ka pierādījumu, ka maska palīdz, ir maz.
Un ir maz pierādījumu pret visu laiku bīstamāko vīrusu.
Un tomēr Valteram Vēberam tiek piespriests viens gads un desmit mēneši cietumā.
Jā, un vēl iebiedēšana.
Tas viss.
Un nomelnošana publiski. Kur teikts:
Cilvēka cieņa ir neaizskarama. Taču viņa cieņa tika masveidā aizskarta.
Un ne tikai viņš. Daudzi ārsti jutās līdzīgi.
Viņiem ir liegta iespēja pastāvēt.
Jūs vairs nedrīkstat . Jūsu prakses licence tiks anulēta.
Ienākumi ir nulle. Mums ir arī gadījums, kad sieviete ir trūcīga un tagad ir atkarīga no kaimiņu palīdzības.
Citiem vārdiem sakot, pastāv cilvēki, kuri neizsakās politiski konformistiski, kuri pārstāv savu Hipokrāta
zvērestu, nevis politikas viedokli un prasības, kas arī nav balstītas uz pierādījumiem.
Mēs zinām, ka politiķi ir pieņēmuši politisku lēmumu.
Šajā ziņā arī tiesas lēmumi nevar būt balstīti uz pierādījumiem.
Tātad, jūs domājat, ka tagad, pateicoties šiem RKI protokoliem, t.i., Roberta Koha institūta protokoliem, kas pierāda, ka
nebija nepieciešami, piemēram, koronārie pasākumi, ka nebija vajadzības vakcinēties, ka nebija nekādas reālas aizsardzības.
Viņi to zināja un zināja, ka nav nekādu prasību, un tik un tā to veica. Tātad šī uz
pierādījumiem balstītā pieeja pat nepastāvēja.
Jā, šajā ziņā mēs nevaram sagaidīt uz pierādījumiem balstītus tiesas spriedumus.
Tas ir politiski. Un tad spriedums automātiski ir politisks.
Jā, es ļoti labi saprotu. Es ļoti labi saprotu.
Tagad esam izspēlējuši dažus gadījumus.
Vai jūsu produktu klāstā ir vēl kādi citi piemēri?
Jā, protams, mums ir arī Ungārijas un Polijas piemēri.
Arī mēs paši esam ietekmēti kā cilvēktiesību aizstāvji.
Vai jūs pats esat cietis?
Jā, noteikti. Mēs neesam pilnvaroti atmaskot varas iestāžu, politiķu vai tiesu veiktās lietas.
Mūsu uzdevums ir to dokumentēt un arī publicēt, ja nav citu iespēju to izdarīt.
Tas nozīmē, ka varas iestādes, valsts uzbrūk arī jūsu cilvēkiem, kas iestājas par cilvēktiesību ievērošanu,
par cilvēktiesību ievērošanu, kas iestājas par tautu?
Jā, uzkrītoši. Varbūt es varu uz to norādīt.
Jā, ar prieku, ar prieku. Ļoti interesanti.
Piemēram, mums ir organizācijas dibinātājs Udo Leibmans, vācietis, kurš dzīvo Polijā.
Viņam smagi uzbruka, viņš gandrīz nomira, divas reizes tika spīdzināts un tā tālāk.
Kuru spīdzināja?
Polijā, piemēram, policija.
Uzbruka ļoti smagi, ka viņš tikko izdzīvoja. Viņš, protams, turpina strādāt un nav iebiedēts.
Un, protams, viens no labākajiem cilvēkiem cilvēktiesību jautājumos vismaz Vācijā, ja ne visā Eiropā.
Viņam, protams, tiek masveidā uzbrukts, lai viņu likvidētu.
Pēc neveiksmīgas tiesvedības viņu bija paredzēts nosūtīt uz psihiatrisko nodaļu.
Man jāsaka, ka mūsu advokāts, kurš atbild par starptautiskajām tiesām, Attila Monostorijs Ungārijā, un es kopā ar viņu devāmies
uz psihiatrijas apmeklējumu Polijā, lai atbalstītu Udo Leibmani.
Mums tas izdevās. Viņu neizdevās ievietot psihiatriskajā nodaļā.
Viņš turpina strādāt. To pašu var teikt par Attilu Monostori.
Vai es varu vēlreiz īsi iejaukties?
Kāds bija Leibmaņa kunga noziegums Polijā, par ko viņš tika saukts pie atbildības tiesā, vai ko viņš izdarīja?
Viņš bija negatīvi izteicies par karu Ukrainā.
Un tas ir noziegums?
Polijā tas ir noziegums. Jūs varat to interpretēt, kā vien vēlaties, un nodot viņu tiesai.
Mums nerodas iespaids, ka tiek izvirzītas patiešām būtiskas lietas, bet gan drīzāk tas, ka tās tiek saliktas
kopā, tiek uzbrukts cilvēkam, un tad viņš tiek tiesāts.
Un, ja jums nav tiesvedības, kā mēs to pazīstam no pagātnes, bet prokuratūra vai tiesas atrodas politiskā ietekmē, - arī mums
Vācijā tas notiek, izmantojot prokuratūras, kas ir saistītas.
Prokurors ne vienmēr var aizstāvēt pats sevi.
Viņš varētu, bet tad viņa karjera vienmēr būs beigusies.
Tātad šīs atkarības pastāv arī Polijā, un tad rodas kaut kas līdzīgs.
Un, ja ar tiesas procesu neko neizdodas panākt, kā tas ir noticis, tad jūs vēršaties psihiatrijā.
Vau. Ka tu saki, labi, šim cilvēkam ir, es to teikšu nejauši, viņam ir dīvainība, mums viņš ir jāaizver.
Pareizi. Ar psihiatru tika norunāta tikšanās, tad mēs devāmies uz ēku, kur notiek šīs pārbaudes.
Kā jau teicu, mēs ar Atilu uzstājāmies kopā, kopā ar mums bija vēl viens preses pārstāvis, un tad mēs to atcēla.
Tas izklausās pēc tumšiem laikiem Padomju Savienībā, kad disidentus ieslodzīja cietumā, vai ne? Tāpēc
viņi arī viņus ieslodzīja psihiatriskajās nodaļās.
Psihiatriskajās nodaļās tas ir perfidiski.
Jūs nevienu nekarājat. Kur likt ķermeni?
No cilvēkiem var atbrīvoties dažādos veidos.
Protams, nevajag arī kādu nogalināt.
Bet, protams, ir tīrs, ja kādu likvidē ar psihiatrijas palīdzību, tad viņš ir pazudis un
aizmirsts. Ja viņi nomirs, neviens to nepamanīs.
Interesanti.
To pašu viņi mēģināja darīt ar Atilu Ungārijā.
Kas tas bija? Kas notika?
Viņš vērsās tiesā pret finanšu žonglieriem un aizstāvēja daudzus cilvēkus, kuri bija cietušie,
finansiāli cietušie, kas valdībai nepavisam nepatika.
Viņš atklāja korupciju un tamlīdzīgas lietas, un tad viņiem vajadzēja no viņa atbrīvoties un apsūdzēja viņu psihiatriskajās
lietās, tāpēc viņi mēģināja viņu ievietot psihiatriskajā nodaļā.
Mums ir cilvēktiesību aizstāvju nāves gadījumi.
To ir konstatējis zinātniskais dienests.
2023. gadā bija skaitļi par 2021. gadu. 2021. gadā vien tika nogalināti, manuprāt, 358 cilvēki, cilvēktiesību aktīvisti.
Un, ņemot vērā, ka ir tikai dažas organizācijas, jūs varat iedomāties, ka šis rādītājs ir ļoti augsts,
neskaitot spīdzināšanu un citas lietas, ieslodzījumu, iztikas līdzekļu atņemšanu, tas viss ir uz dzelzceļa.
To ir dokumentējis arī Eiropas Parlaments.
Labi. Un jūs varējāt izsist savu kolēģi Ungārijā?
Jā, mēs arī viņu varējām izlikt.
Šodien viņš ir brīvs un atkal var pārvietoties, atsākt darbu.
Lieliski. Bet Vācijā tas ir citādāk nekā Ungārijā un Polijā. Viņi joprojām ir brīvi, brīvībā.
Mēs, protams, esam brīdināti.
Pirmkārt, man jāsaka, ka mums ir nepieciešama arī iedzīvotāju izpratne!
Ja mēs esam atstāti paši saviem spēkiem un palīdzam viens otram gūt panākumus, kā tas ir šajā gadījumā, uz to nevar paļauties.
Arī man pašam ir bijuši uzbrukumi. Arī mani mēģināja... kā redzat, es esmu pilnīgi vecs.
Atvainojiet, jā.
Tāpēc es esmu šeit.
Tāpēc viņi mēģināja arī mani sakropļot.
Tiešām?
Jā. Un tad man visu atņemt.
Neticami.
Tad jūs esat vajāti. Es esmu izsaukts.
Viņi ieradās arī manā mājā un mēģināja iekļūt.
Cilvēki mani nekad nav redzējuši. Viņi nekad mūžā mani nav redzējuši.
Bet viņi vēlas mani padarītu nespējīgu, jo es esmu, es nezinu, vecs vai kas cits.
Uz tikšanos es tā arī neierados, taču man tika sniegts ļoti labs padoms, protams, nekavējoties.
Mēs zinām netīros trikus, un, godīgi sakot, es neko citu nevaru iedomāties.
Un mēs nekavējoties izsaucām arī savus juristus šeit, Vācijā, lai saņemtu tūlītēju padomu.
Un tad Beate Bahnere mani pārstāvēja un sakārtoja lietas tā, ka es neesmu psihiatriskajā
nodaļā. Pretējā gadījumā es šodien nebūtu ar jums.
Tas ir brīnišķīgi. Bet kā jūs to izskaidrojat?
Kā tas var būt, ka Vācijas paraugdemokrātijā tiesu vara darbojas pret tautu?
Vai, teiksim tā, strādāt pret tiem, kas vēlas atklāt neatbilstības, lai novērstu
sūdzības? Kā tas notiek? Kā tas var notikt?
Par to atbildīgās iestādes, protams, nepublicē to šādā formā.
Šad un tad mēs varam iegūt informāciju, kas patiesībā nav paredzēta mums.
Labi, tas būtu?
Es paņēmu līdzi vienu lietu kā paraugu.
Tas ir interesanti.
Varbūt mēs varam to nolasīt.
Vai varu paskatīties?
Tas nāk no Reinzemes-Pfalcas un Zāras zemes.
O. Ko tas saka? "Reinzemes-Pfalcas un Zāras pavalsts, Reinzemes-Pfalcas un Zāras
pavalsts tiesu iestāžu kopīga mācību programma.
Reihsbürger, koronas noliedzēji, sazvērestības teoriju piekritēji un viņu atbalstītāji kā
izaicinājums un drauds tiesu varai." Tas ir uzkrītoši.
Jā.
Tātad, tas viņiem ir noplūdis.
Jā. Reizēm mums rokās nonāk pareizās lietas.
Dažkārt mēs varam piedalīties arī noteiktās mācību programmās.
Mēs priecājamies, ja šādu ielūgumu saņemam nejauši.
Arī mēs esam salīdzinoši labi informēti, taču līdz šim mums nav bijis publicitātes, tāpēc esam pateicīgi Kla.TV, ka šodien varam
ziņot par to, kā mēs strādājam, ka mēs veicam arī nopietnu darbu.
Tas nozīmē, ka de facto tas, ko mēs tikko uzskaitījām, cilvēki, kuri, manis dēļ, tagad uzņemas vakcīnu kaitējumu veselības
aprūpes sistēmā, pat tagad, jo masku testu - viņi vienkārši ietilpst corona noliedzējiem un tāpēc ir izaicinājums,
drauds tiesu sistēmai. Un tas ir tālākizglītības priekšmets?
Jā.
Nav brīnums, ka pret tādiem cilvēkiem kā tu izturas kā pret ienaidniekiem, vai ne?
Jā. Un tad mēs cīnāmies par izdzīvošanu.
Cilvēkiem, kurus mēs pat nepazīstam, lai viņiem palīdzētu.
Tas nozīmē, ka mēs sagaidām, lai iedzīvotāji pirmām kārtām rūpētos par savām cilvēktiesībām.
Mēs vairs neesam kopā ar Adenaueru un Helmutu Šmitu.
Mums ir nepieciešams un mēs aicinām cilvēkus rūpēties par savām cilvēktiesībām un nepaļauties uz citiem.
Mēs palīdzam tiem, kam vajadzīga palīdzība, bet kas paši nespēj sev palīdzēt.
Tad mēs esam tur un riskējam ar savu eksistenci, ar savu dzīvību, lai palīdzētu cilvēkiem.
Jā, lieliski. Ļoti labi. Tātad tikai no šīs mūsu īsās sarunas es redzu, ka jums patiešām ir pilnas rokas darba, vai ne?
To var teikt. Tas, protams, nav viegli.
Mēs nevaram vienkārši visiem jautāt: vai jūs nevēlaties mums pievienoties? Mēs zinām, ka daudzi cilvēki...
Bet jūs vēlaties, lai būtu vairāk darbinieku?
Jā, tā var teikt. Bet ne par katru cenu.
Mēs labprātāk veicinātu noteiktas iniciatīvas dažādās vietās, kur kāds vēlētos uzsākt kaut ko cilvēktiesību un aizsardzības jomā.
Vai ar jums var sazināties?
Ja kāds vēlētos to izveidot, varat sazināties ar mums.
Mēs varam nodrošināt apmācību un sniegt konsultācijas.
Un, ja mēs saprotam, ka kāds patiešām ir ieinteresēts piedalīties, tad mēs varam
uzaicināt cilvēkus no šīs grupas mums pievienoties.
Ētikas komiteja būs atbildīga par tās apstiprināšanu.
Un tad viņi var sadarboties arī ar "Vienoti par brīvību".
Tas ir brīnišķīgi.
Tādējādi mēs varam noslēgt mūsu šodienas sarunu.
Tas, ko jūs mums pastāstījāt no lauka, bija ļoti informatīvi.
Un mēs parādīsim, kur var sazināties ikviens, kas ir ieinteresēts un vēlas iesaistīties un sniegt atbalstu.
Liels paldies par brīnišķīgo sarunu, Hummitzsch kungs.
Un mēs vēlam jums un visai jūsu komandai daudz spēka un izturību jūsu uzdevumu veikšanā.
Liels paldies.
Es domāju, ka tas mūs nedaudz tuvina iedzīvotājiem.
Jūs varat redzēt, ka mēs neesam noziedznieki, bet gan vēlamies palīdzēt cilvēkiem. Tas ir mūsu darbs un nekas vairāk.
Brīnišķīgi.
Paldies.
Ar prieku.