Добродошли су нам у студио Карл Хумицш из "Уједињени за слободу", независне организације за људска права.
А господине Хумицш, хвала вам пуно што сте одвојили време да дате овај интервју и одговорите на наша најважнија питања.
У име наше организације, такође желим да изразим своју искрену захвалност што сте једном људска права ставили у центар пажње.
Јер верујем да становништво и даље зна релативно мало о томе шта да ради са њим. Сада је добро време за то.
Одлично! Питања људских права – вероватно пуно путујете у иностранство у такозване "државе изопћенике".
Не, апсолутно не. Ми не судимо шта представља државу-изопћитељку, већ усмеравамо пажњу на људе који се суочавају са прогоном, са
проблемима људских права, који су на милост и немилост властима, судовима и јавним тужиоцима. И ми посматрамо обе стране.
Ах да, у реду. И где најчешће путујете?
Дакле, ми смо одговорни за и представљени у Мађарској, Пољској и Немачкој.
Одговоран сам за Немачку и, између осталог, бавим се питањима надлежности у случајевима које имамо овде у Немачкој.
У реду. Повреде људских права у Немачкој – као лаик, како да ово разумем?
Имамо најбољу демократију икада.
Како може бити кршења људских права у Немачкој? Имате ли можда неки пример?
Не, не ради се о масивној кршењима људских права, али примећујемо да постоје одређена подручја, одређени људи који су
посебно на мети, и имамо утисак да су они прогоњени из политичких разлога, а не само због кривичних дела.
Постоји и мешавина, и имамо неколико случајева тога. Можда можемо да разговарамо о томе.
Да, настави. Који пример имаш у рукаву?
Па, можемо почети са једним од најпознатијих случајева, господине Фулмих, који је с једне стране политички истакнут,
а с друге стране се суочава са кривичним оптужбама, и суочавамо се са питањем како да се са тим носимо.
И утврдили смо да су овде можда догађали повреди људских права.
На који начин?
Можемо се позвати на специјалног извештача Уједињених нација, који наводи да затварање,
самоизолација у самици током 15 дана, представља мучење.
Уочили смо и утврдили да ово представља прекршај, јер су шест месеци самоизолације већ почели.
Самоизолација?
Самоизолација, већ извршена.
Шест месеци у самици за господина Фүлмиха?
Немогуће је замислити.
И у ком тренутку се то рачуна као мучење?
Од 15 дана након УН.
У реду.
То значи да је време да интервенишемо.
У реду, како би требало да гледаоци ово замисле?
Дакле, господин Фулмих је сада у самоизолацији већ 15 дана, па чак и више од тога.
Могу да замислим да је у почетку веома непријатно. И зашто се то мора тако сурово осуђивати? Има ли то неке последице?
То има последице, наравно.
Ово значајно смањује очекивани животни век.
Кроз соларну изолацију?
Постоје разраде.
Можда можемо то показати у програму овде.
У реду.
Можда као веза.
Дакле, ако се спроводи мучење и, према прописима УН, траје већ 15 дана, онда се природно осећамо обавезни да интервенишемо.
Да, то је огромно. У реду, запамтимо то.
Рајнер Фулмих, самоизолација, кршење људских права.
То је јасан случај. Према прописима УН, све што траје дуже од 15 дана сматра се мучењем. А он је имао шест месеци.
То је лудо, шта се тамо дешава. Имаш ли неке сличне примере из затворског система? Још један сличан пример, зар не?
Наравно да постоје слични. Али у овом случају смо представили детаљну израду.
Послали смо ово адвокатима. Овде ћу га укратко показати.
Послали смо адвокатима око 20 страница првог нацрта. Они потом могу да раде на томе.
Од господина Фүлмиха?
За господина Фуллимиха смо ово доставили адвокатима.
И они затим раде са њим, настављају даље са њим.
У међувремену су такође ублажени услови задржавања.
На основу вашег рада?
Да, између осталог.
Наравно, адвокати ће затим наставити да раде са њим, тако да ће имати додатак о људским правима на ту тему.
Чудесно.
А затим имају могућности да наставе сарадњу са релевантним организацијама.
Ви узимате наше документе у вези са овим питањем. Ово је такође укључено у завршне речи.
А онда видимо резултате и онда се повучемо.
Не морамо да правимо велику ствар од тога. То ће се десити аутоматски.
Али ми немамо никакве везе са кривичним предметима.
У реду, али оставимо то сада по страни и, другим речима:
Ако не бисте урадили своје истраживање, да ли би господин Фулмих и даље пропадао у самоизолацији?
Дакле, он је већ шест месеци кључао у себи пре него што смо ми интервенисали.
Дакле, ми смо то урадили самостално. Не тражи се од нас да то урадимо.
Региструјемо се, уз дозволу улазимо у судницу, слушамо поступак, затим разговарамо са водећим адвокатом одбране,
разјашњавамо ситуацију, а они преузимају и решавају је.
Одлично. У реду, сада услови притвора.
Имате ли још један пример у којем ви, гледалац, и можда ми...
Па, то је очигледно веома непријатно сећање за мене када морамо некога извући из затвора.
Имамо овде случај даме у четрдесетим годинама која, по нашем мишљењу, није способна да сноси одговорност за своје поступке.
Вечерас смо добили једну врсту хитног позива.
Затим сам отпутовао у Вехту у затвор. Та госпођа уопште није прикладна за затворску казну.
Како се то испољило код ове даме?
Она уопште не може да хода.
Пао сам првог дана извршења.
Она више није могла да хода, па смо отишли тамо аутомобилом и осетили потребу да је одмах изведемо одатле.
Затим сам их преузео. Морам рећи, с једне стране, како уопште можете некога таквог затворити?
А са друге стране, такође морамо да се захвалимо надзорном особљу, за које верујем да су били веома срећни што су се њих решили.
Нису знали шта да раде са њом. Она је пала, била је повређена.
Болница је била одмах поред, али никоме није било стало.
Онда сам их извадио и документовао.
Жена уопште није могла да хода – само је ходала с болом.
Однео сам је у болницу, која је била одмах поред.
Они су такође изразили негативна мишљења и нису желели да то правилно истраже.
Затим смо применили значајан притисак, стављајући нашу организацију иза тога.
Наравно да смо били веома изнервирани, али смо то ипак издржали.
Био сам у болници целу ноћ. Жена је, наравно, била потпуно преплашена.
И остао сам у близини док није завршила прегледе.
Онда су одбили да издају сертификат о неспособности за задржавање.
То је најдаље докле смо могли стићи. Онда сам је одвезао до куће њене пријатељице.
А шта се деси тада, није под нашом контролом.
У реду, али дозволите ми да резимирам.
Ако неко није кривично одговоран, а ипак је затворен, то представља кршење људских права.
Карл Хумицш: Апсолутно.
И ту се ви укључујете?
Карл Хумицш: Да.
Чудесно, чудесно! И успели сте да извучете госпођу из затвора и предате је систему здравствене заштите. Чудесно.
Имате ли још неке случајеве кршења људских права?
Ствар је у томе што заиста не можемо замислити каква кршења људских права тамо постоје.
Из практичног искуства – који други посебно важни случајеви вам падају на памет?
Наравно, имамо много мањих случајева.
Али постоје добро познати, ако могу да појасним.
Да, молим.
Узмите случај Валтера Вебера, на пример, лекара.
Каже се да је око 1.000 лекара оптужено за издавање сертификата за маске.
Такође треба узети у обзир да постоје многи хиљади лекара који нису издали ниједну, али ми имамо посла са људима којима је
дефинитивно било потребно ослобођење из здравствених разлога.
Валтер Вебер, на пример, је онколог, па тако има и пацијенте са раком којима је хитно потребно олакшање.
Он је ипак изведен пред суд.
Присуствовао сам скоро свим данима суђења.
Веома је изненађујуће када узмете у обзир шта се претходно догодило.
Не само у предмету, већ и у самом поступку. Ово називамо једном врстом претходне осуде.
То значи да је заказано 27 дана судских рочишта.
За др Валтера Вебера?
Унапред.
Као средство одвраћања, тако то видимо. Мораћете да рачунате са 3.000 евра.
Мало споредних трошкова, геодетских услуга и слично, и брзо се стиже до 100.000 фунти!
100.000 евра пре него што је икада био осуђен за било шта.
Човек је невин. И он ће добити 100.000 евра.
У ту сврху су на јавном превозу постављени плакати који га омаловажавају.
Онда су га код куће посетила 15 људи, 12 или 15 полицајаца.
Тешко наоружан кацигом и са свим прибором.
Беспрецедентна застрашивања усмерена према 80-годишњем мушкарцу и његовој супрузи у њиховом дому.
Затим, након што смо средили место, такорећи, направили смо неколико фотографија.
Наравно, може се замислити како је то изгледало.
Као бојиште!
Апсолутно!
И објавили су фотографије – не можемо да схватимо како је суд могао да уради такву ствар.
Постоји публика. Подручје за публику је увек било пуно.
А онда су свима показали како изгледа његов дом.
Увреда, остао сам без речи.
Дакле, само успут, шта вам се дешава у том процесу када се нађете пред овим правосудним системом.
Да. Питања правосуђа су једна ствар.
Повреде људских права због застрашивања, због страха, због уништавања имовине кроз
такве интервенције, кроз такве претресе кућа.
Ово су повреде људских права. И ту они предузимају акцију. Врло добро.
А када се једном доведеш у такав неред, који је најбољи начин да се заштитиш од тога?
Постоји ли нешто што можете, хоћете или бисте желели да подржите?
Наравно, наша је дужност да подржимо људе који су прогоњени због кршења људских права.
Не бавимо се питањима која се односе на кривично право.
То је оно што адвокати раде. Ми подржавамо адвокате.
На пример, тренутно имамо случај у Хајделбергу који се односи на оштећење вакцином, озбиљно оштећење вакцином.
Радимо директно са адвокатима, заступамо се у судским поступцима и желео бих да покажем шта
тамо радимо како би људи могли то да замисле.
Људи увек мисле да тамо иду да причају приче или да се узбуде. Али није тако.
Ми заиста радимо. На пример, овде имамо документ за овај судски случај у Хајделбергу. Само желим да вам то покажем.
То је доста страница. Приближно колико страница има?
То је око 70 страница.
То је само резултат нашег разрађивања.
Прегледали смо хиљаде страница уговора, штете од вакцина, тако да су уговори са BioNTech-ом и тако даље састављени.
Уложено је месец дана рада. И као што сам рекао, ово је документ који још не постоји.
И ми то стављамо на располагање адвокатима који се баве случајевима оштећења услед
вакцинације. Али само ако се то може доказати.
Потребни су нам референтни бројеви, потребан нам је адвокат, а затим ћемо ово учинити доступним бесплатно.
Дакле, у овом случају, оштећење од вакцине као кршење људских права.
Да, тачно. То је кршење људских права, како ми то видимо.
Политичари су више пута обећавали да ће се позабавити тим питањем. Али се ништа никада не деси.
То значи да морамо покушати да добијемо појашњење кроз правни поступак.
Научници већ дуго покушавају да то документују, али су, такорећи, јавно дискриминисани, па људи не верују у оно што
научници кажу ако то није у складу са владином политиком.
Дакле, имамо прилику да, ако смо у праву, надамо се да ћемо победити на суду.
Одлично. Дакле, у овом случају дошло је до кршења људских права, конкретно основног права на физички интегритет, које је ефективно
поништено овом вакцинацијом и насталом оштећењем од вакцине.
Ово се односи на оштећења од вакцина и проблеме са маскама.
Као што смо такође видели у хајделбершком случају који је укључивао Валтера Вебера, судски вештак др
Ондрушка, професор др Бенјамин Ондрушка, утврдио је да постоји мало доказа да маске помажу.
И против најопаснијег вируса свих времена, доказа је мало.
Ипак, Валтер Вебер је осуђен на годину и десет месеци затвора.
Да, и узнемиравање уз то.
Све то.
И јавно клеветање. Када се каже:
Људско достојанство је неприкосновено. Али његово достојанство је масовно нарушено.
И он није био једини. Било је много лекара који су се тако осећали.
Они су лишени средстава за живот.
Ви више немате дозволу за праксу. Ваша лиценца за бављење медицином је поништена.
Приход је нула. Такође имамо случај у којем је жена сиромашна и сада мора да се ослања на помоћ комшија.
Другим речима, постојање људи који не исказују политички конформистичка уверења, који поштују своју
Хипократову заклетву и не заузимају ставове и не подржавају захтеве политичара који нису засновани на доказима.
Знамо да су политичари донели политичку одлуку.
У том погледу, судске одлуке такође не могу бити засноване на доказима.
Значи, ви сада мислите да због ових протокола РКИ, односно протокола Института Роберта Коха, који доказују да није
било потребе за мерама против коронавируса, на пример да није било потребе за вакцинацијом, да није било стварне заштите.
Они су то знали и да није било никакве обавезе, а ипак је спроведено. Дакле, овај
приступ заснован на доказима уопште није постојао.
Да, у том погледу такође не можемо очекивати судске одлуке засноване на доказима.
То је политичко. И онда је пресуда аутоматски такође политичка.
Да, ја врло добро разумем. Ја врло добро разумем.
Сада смо размотрили неколико случајева.
Имате ли још неких примера у вашем, да тако кажем, асортиману производа?
Да, наравно да имамо и примере из Мађарске и Пољске.
И ми сами смо такође погођени као браниоци људских права.
Да ли сте и сами погођени?
Да, апсолутно. Не смо нелојални када откривамо ствари које су учинили власти, политичари и правосуђе.
Наш је посао да то документујемо и објавимо ако нема другог начина да се то реши.
Дакле, ваши људи, који се залажу за људска права, за поштовање људских права, који се заузимају за људе,
такође су нападани од стране власти, од стране државе?
Да, очигледно. Можда бих могао да то укажем.
Да, са задовољством, са задовољством. Врло занимљиво.
На пример, имамо оснивача организације, Удо Лајбмана, Немца који живи у Пољској.
Он је био тешко нападнут, готово убијен, два пута мучено и тако даље.
Мучен од кога?
У Пољској, на пример, од стране полиције.
Напали су га тако жестоко да је једва преживео. Наравно, он наставља да ради и одбија да се уплаши.
И, наравно, једна од најбољих особа које имамо у питањима људских права, барем у Немачкој, ако не и у Европи.
Он је, наравно, под масивним нападом како би га елиминисали.
Након неуспелих судских поступака, требало је да буде смештен у психијатријску болницу.
Морам да поменем да је наш адвокат, који је задужен за међународне судове, тамо лиценциран, па смо Атила
Моностори из Мађарске и ја заједно путовали на психијатријски преглед у Пољској како бисмо подржали Удоа Лајбмана.
Успели смо. Нису успели да га сместе у психијатријско одељење.
Он наставља да ради. Исто се може рећи и за Аттилу Моностори.
Могу ли поново укратко да прекинем?
Шта је господин Лајбман урадио у Пољској да је завршио на суду тамо, или шта је урадио?
Он је изнео негативне коментаре о рату у Украјини.
И то је злочин?
То је злочин у Пољској. Можете то тумачити како год желите, и он је изведен пред суд.
Није нам се чинило да се заиста покрећу суштинска питања, већ да се она спајају,
претварају у напад на личност и затим износе пред суд.
А ако немате судске поступке какве смо познавали у прошлости, већ су јавно тужилаштво или судови под политичким
утицајем – то имамо и овде у Немачкој са јавним тужилаштвима, која су подложна политичком утицају.
Јавни тужилац не може нужно да се брани.
Он би могао, али би онда његова каријера била готова.
Дакле, ове зависности такође постоје у Пољској, и онда се деси нешто овакво.
А ако не постигнете никакав напредак у судском поступку, као што је био случај, онда прибегавате психијатрији.
Вау. Овде пише: "У реду, овај човек има, рецимо, неку чудност, морамо га затворити."
У реду. Заказиван је термин код психијатра, а затим смо ушли у зграду у којој се обављају ова испитивања.
Као што сам рекао, Атила и ја смо се појавили заједно са представником штампе, а затим смо то поништили.
То звучи као мрачни дани Совјетског Савеза, када су дисиденти били затварани, зар не? Они су
такође били затварани у психијатријским одељењима.
У психијатријским одељењима, то је подмукло у вези с тим.
Ти никога не вешаш. Где да ставиш леш?
Постоје разни начини да се решите људи.
Наравно, такође не треба никога убијати.
Али, наравно, лако је решити се некога тако што ћете га послати у психијатријску болницу; онда он
нестане и буде заборављен. Када умре, нико не примећује.
Занимљиво.
Они су то покушали и са Атилом у Мађарској.
Шта је то било? Шта се дешавало?
Он је позвао финансијске жонглере на суд и бранио многе људе који су били жртве,
финансијске жртве, што влади уопште није било по вољи.
Он је открио корупцију и слично, па су морали да се реше њега, па су га оптужили за психичке проблеме
и покушали да га сместе у психијатријско одељење.
Имамо смртне случајеве међу браниоцима људских права.
Ово је утврдила научна служба.
У 2023. години били су доступни подаци за 2021. годину. Верујем да је само у 2021. години
убијено 358 људи, активиста за људска права.
А са оним неколико организација које постоје, може се замислити да је стопа веома висока; осим мучења и других ствари, затварање
и лишавање извора прихода све се одвија по истим линијама.
И ово је такође документовано од стране Европског парламента.
У реду. И да ли си успео да и свог колегу у Мађарској извучеш?
Да, успели смо и да га нокаутирамо.
Он је данас слободан и може поново да се креће и да настави свој посао.
Одлично. Али у Немачкој је другачије него у Мађарској и Пољској. Они су још увек слободни, још увек на слободи.
Наравно да смо упозорени.
Прво, морам рећи да нам је, наравно, такође потребна свест међу становништвом!
Када смо сами и, као у овом случају, успешно једни другима помажемо, не можемо се на то ослонити.
И ја сам такође био нападнут. Покушали су да... као што видите, потпуно сам сенилн.
Извините, да.
Зато сам овде.
Такође су покушали да ме прогласе правно неспособним.
Заиста?
Да. А онда ми све одузми.
Невероватно.
Онда те прогоне. Позван сам да се појавим на суду.
Они су такође дошли у моју кућу и покушали да уђу.
Људи ме никада нису видели. Никада ме нису видели у својим животима.
Али они хоће да ми одузму законску способност зато што сам сенилн или тако нешто.
Никада нисам присуствовао састанку, али сам одмах, наравно, добио одличне савете.
Знамо за прљаве трикове, морам бити искрен у вези с тим, не могу да смислим ништа друго да кажем.
И ми смо одмах позвали наше адвокате у Немачкој за хитан савет.
Бите Бахнер ме је заступала и успела да среди ствари тако да не завршим на психијатријском
одељењу. Иначе, данас не бих био овде са вама.
То је дивно. Али како то објашњавате?
Како може бити да у немачкој узорној демократији судство ради против народа?
Или, хајде да то формулишемо овако: радити против узбуњивача који желе да открију недоследности како би
исправили злоупотребе? Како се то дешава? Како је то могуће?
Наравно, то неће бити објављено у овом облику од стране надлежних власти.
Овде и тамо, понекад успемо да дођемо до информација које заправо нису намењене нама.
У реду, шта би то било?
Понео сам пример овога.
Ах, то је занимљиво.
Можда можемо ово овде прочитати.
Могу ли да погледам?
То потиче из Рејнланд-Пфалца и Саарланда.
Ох. Шта пише? "Рејнланд-Пфалц и Саарланд, заједнички програм обуке правосуђа Рејнланд-Пфалца и Саарланда."
Грађани Рајха, порицатељи коронавируса, теорије завере и њихови следбеници као изазов и опасност
по правосудни систем. То је прилично екстремно.
Да.
Дакле, ово им је procurilo.
Да. Понекад дођемо до правих ствари.
Понекад можемо да учествујемо и у одређеним програмима обуке.
Веома смо задовољни када по грешци примимо такав позив.
Ми смо такође релативно добро информисани, али до сада нисмо имали публицитет, због чега смо тако захвални Kla.TV-у што
данас можемо да известимо како радимо и да радимо озбиљан посао.
То значи, у суштини, да они које смо управо навели, људи који се, што се мене тиче, сада баве штетом од вакцина у систему
здравствене заштите, а сада чак и тестирањем маски – једноставно спадају у категорију негиралаца короне и стога представљају
изазов, опасност по правосудни систем. И то је тема обуке?
Да.
Није ни чудо што се људи попут тебе третирају као непријатељи, зар не?
Да. А онда се боримо за опстанак.
Да помогнемо људима које чак ни не познајемо.
А то значи да очекујемо да се становништво прво побрине за своја људска права.
Ми више нисмо у ери Аденауера и Хелмута Шмита.
Признајемо нужност и позивамо људе да преузму одговорност за своја људска права и да се не ослањају на друге.
Помажемо онима којима је потребна помоћ, а који сами себи не могу помоћи.
Онда смо тамо и такође ризикујемо свој извор прихода, своје животе, да бисмо помогли људима.
Да, одлично. Врло добро. Дакле, само из овог кратког разговора који смо имали, видим да заиста имате пуне руке посла, зар не?
Можете то рећи. Наравно, није тако једноставно.
Не можемо само свима да питамо: Да ли бисте желели да нам се придружите? Знамо да би многи желели...
Али бисте желели да имате више запослених?
Да, може се рећи тако. Али не по сваку цену.
Више бисмо подстакли одређене иницијативе на различитим местима, можда тамо где је неко заинтересован за даље образовање,
да се баве нечим што се односи на људска права и одбрану.
Можемо ли да вас тамо контактирамо?
Сви који желе да ово подесе могу да нас контактирају.
Можемо пружити обуку и савете.
А ако утврдимо да је неко заиста заинтересован да учествује, можемо и људе из тог круга позвати да се прикључе.
Ми у Комитету за етику бисмо онда били одговорни за одобравање овога.
И они затим такође могу да раде са Јунајтед фор Фридом.
То је дивно.
То нас доводи до краја нашег данашњег разговора.
Оно што сте нам рекли на основу вашег практичног искуства било је веома информативно.
И показаћемо где сви заинтересовани који желе да се укључе и подрже нас могу да нас контактирају.
Хвала вам пуно на дивном разговору, господине Хумицш.
Желимо вам много снаге и вашем целом тиму упорност у извршавању ваших задатака.
Хвала вам пуно.
Мислим да нас то доводи корак ближе становништву.
Можете видети да нисмо криминалци, већ да искрено желимо да помогнемо људима. То је наш посао и ништа више.
Чудесно.
Хвала.
Молим.