Dne 29. března 2025 se v Kulturhaus Dornbirn konala akce "Svoboda a sebeurčení - odpovědný občan" s
důležitými příspěvky o právním státě, suverenitě a hotovosti.
Akci pořádala Dornbirnská akademie osobního rozvoje.
HOCH2.TV také zaznamenal a upravil tuto zprávu.
- Kla.TV dnes přináší Philippa Kruseho na téma: Předpisy WHO: "Toxické od A do Z a zcela odmítnout!".
Část 1: Problém
Mohu tedy požádat pana Kruseho, aby se ke mně připojil jako druhý řečník. Jak se vám daří?
Ano, pane Kruse, právě jsme slyšeli od paní Tagbergerové o přechodu na elektronický očkovací průkaz.
V zásadě je to do značné míry součástí vašeho předmětu.
Když se tedy podíváte na všechny důsledky, které korona způsobila, musíte zpětně mluvit o velkém pádu z milosti,
o rozsáhlém útoku na sebeurčení odpovědných občanů, že?
Rozhodně. Mündigkeit dává dnešní události její název.
Dovolte mi, abych se k tomu vyjádřil velmi stručně, věnoval se tomu již organizátor Erwin Rigo.
V dnešních zákonech se zletilost víceméně vztahuje pouze na věk plnoletosti.
Za tím se však skrývá - jak již bylo správně poznamenáno - dalekosáhlejší chápání, s nímž přišel Immanuel Kant.
Zralost ve smyslu: Člověk může mluvit sám za sebe, účast na politických rozhodnutích.
A Kant tuto vyspělost zasadil do kontextu osvícenství.
Osvícení je východiskem člověka z jeho nezralosti, kterou si sám způsobil.
Vyjadřuje tak myšlenku, že původní stav člověka je nezralost a že si svou zralost musí nejprve zasloužit.
Musí na tom pracovat, musí to trénovat.
Předpokladem dospělosti je totiž schopnost úsudku - jinými slovy schopnost správně posoudit důsledky vlastního jednání.
A my jsme dnes ve velmi obtížné situaci, protože faktické podklady - které jsou předpokladem pro
vynesení rozumného rozsudku - byly po celé období krize shora dolů monopolizovány a standardizovány.
V konečném důsledku je organizuje WHO a předává je jedna ku jedné vládám a vládám.
Přesně tak, tím bych chtěl začít, o to přesně jde.
Dospělost předpokládá svobodu volby a svoboda volby také předpokládá možnost zvážit různé možnosti a způsoby jednání.
Ale pokud, jak jsme tehdy zažili, nejsou shora nařízeny prakticky žádné alternativy.
Pokud se v něm píše: Jedná se o smrtelný virus a každý, kdo tvrdí opak, lže.
Když tvrdí, že testy jsou spolehlivé a bezpečné.
Když říká: "Máme tu očkování, které vás určitě ochrání.
A pokud říkáte, že tato opatření fungují a každý, kdo proti nim vystupuje, ze sebe dělá takříkajíc nepřítele lidu.
Pak už nemůže být řeč o dospělosti a sebeurčení.
A to se nepraktikovalo jen v jedné zemi.
To bylo skutečně globálně vnuceno shora, jak říkáte, shora dolů.
A to by bylo přesně to, co WHO dnes skutečně chce, což stále chce.
Nad ničím z té doby sebekriticky nepřemýšlela, naopak.
Snaží se z něj vlastně udělat princip, který platí i dnes.
Klíčové slovo pandemická smlouva, že?
Ano, to je pravda.
Tato monopolizace informací byla tedy po celou dobu koronavirové krize stálá.
To platí již velmi, velmi dlouho a ve skutečnosti bylo vyvinuto WHO v posledních 10 nebo 15 letech.
A tento základní princip, známý jako "infodemika", má být zakotven jak v pandemické smlouvě, o níž se
teprve bude jednat, tak v již projednaných a dohodnutých úpravách mezinárodních zdravotnických předpisů.
Jinými slovy, dochází ke stmelení nebo formalizaci toho, co jsme nyní zažili.
To samozřejmě neznamená, že můžeme očekávat cokoli, ale že se nyní otevře diskuse, že uslyšíme různá
stanoviska a že se ve vědě povede svobodná debata - naopak:
Bude ještě více monopolizována, což občanům znemožní uplatnit jejich soudnost a vyspělost.
Je zde také velmi důležitý prvek: vliv strachu, scénářů ohrožení.
Každý ví, že strach má na svobodné myšlení velmi, velmi paralyzující vliv.
A právě tehdy je schopnost racionálně jednat ochromena.
A zde se můžeme vrátit ke Kantovi a původnímu tvrzení, že zralost je třeba trénovat.
Tyto informace musíte aktivně získávat.
Musíte se pokusit kriticky nahlédnout do zákulisí a pak mít odvahu to udělat.
Kant to rozpoznal velmi správně.
Pak musíte mít odvahu podle toho jednat, i když je to trochu nepříjemné.
A to je jednoduše otázka výcviku.
Nyní jsme měli možnost se to naučit jednou za poslední čtyři roky.
V rámci těchto pandemických dohod jsme se proti nim imunizovali a v budoucnu to budeme muset dávat
najevo mnohem zřetelněji - abychom je odvrátili.
Pan Ghebreyesus, šéf WHO, původně zamýšlel "vyčerpat" pandemickou smlouvu již v roce 2024.
Naštěstí bych řekl, že se to zatím nepodařilo.
Jak je však vidět, agenda pokračuje rychle dál.
Klíčové body pro rok 2025 tedy ukazují jasný směr.
Zde se snažíme takříkajíc na plné obrátky nacvičit nevyhnutelné.
Co tato pandemická smlouva a především změny mezinárodních zdravotnických předpisů vlastně znamenají pro svobodu
každého jednotlivce, pokud jde o nerespektování Norimberského kodexu, povinnou léčbu, konec svobody očkování atd.?
Jaké jsou důsledky?
Ano, tady se zabýváte skutečným pádem z milosti, který jsme zažili v posledních čtyřech letech a který byl konstatován.
Lidé byli informováni o tom, že tyto látky jsou zcela neznámé a nevyzkoušené.
Neexistují žádné vědecké údaje o tom, kdy byly zavedeny: Jsou účinné, jsou bezpečné.
Byl to klasický experiment.
A tyto údaje, tyto látky, byly prezentovány, jako by byly stejně bezpečné a stejně účinné jako všechna ostatní běžná očkování.
To je podvod.
A pokud nyní předpokládáte, že se jedná o experiment, pak jako právník musíte vědět, že provádění experimentů je
podle Norimberského kodexu absolutně zakázáno kvůli zvěrstvům spáchaným během druhé světové války.
To je závazné mezinárodní právo!
Podívejte se, jak tady lidé s úlevou tleskají, i když jen říkám něco, co je samozřejmé.
To je závazné mezinárodní právo, dámy a pánové.
Píše se to v článku 7 Paktu OSN o občanských a politických právech a dále v článku 4:
Toto závazné pravidlo platí i v době oficiálně vyhlášené pandemie, která by mohla ohrozit životy celého národa.
Jinými slovy se jedná o pravidlo bez výjimky.
Hromadné porušování tohoto pravidla je pak podle Římského statutu zločinem proti lidskosti.
A jsme u tohoto velkého scénáře.
Ano, takže je tu ještě jeden aspekt.
IGA šla ve svých nařízeních mnohem dále.
Nejde tedy jen o lékařské aspekty.
Například stanoví, že vlády by měly podniknout kroky proti dezinformacím - nebo co se tím myslí.
Jinými slovy, omezení svobody projevu a dalších základních práv.
Je tedy na každém, kdo se k tomu staví kriticky, kdo využívá svých práv, aby se k tomuto vývoji stavěl kriticky.
Musíte to také vidět.
Nejde tedy jen o diktaturu ve zdravotnictví, která je zde zamýšlena, ale skutečně téměř o doslovný význam pojmu diktatura.
Nebo jsem to špatně pochopil?
Naprosto správně.
A WHO zde udává tempo, pokud jde o skutečnou snůšku lží.
A já jsem zde uvedl nejdůležitější, nikoliv rozhodující, ale nejdůležitější body této struktury lží, v nichž se nám zatím
nepodařilo ani v jednom soudním případě - alespoň ne v německy mluvící zemi - přimět
žádného právníka, aby uvedl věci na pravou míru.
Soudy tedy stále předpokládají, že SARS-CoV-2 je nejnebezpečnější hrozbou od dob španělské chřipky.
Stále se uvádí, že tuto epidemickou hrozbu lze měřit pouze pomocí testu PCR.
A lidé stále tvrdí, že vakcíny Covid-19 na bázi mRNA jsou účinné a bezpečné a že o tom není pochyb.
A především popíráte, že jde o pokus.
Samozřejmě existují i další body: že zcela chybí farmakovigilance a také že byly zcela potlačeny alternativy.
Ale to jsou základní kameny skutečné stavby lží.
Pracoval jsem také v daňové správě a jako daňový právník.
A zde je klíčové slovo "síť lží" zcela konstitutivní pro daňové podvody.
Jinými slovy, pro stát není vůbec obtížné uznat strukturu lží, když jsou společnosti spletité.
A tady si ho sám postaví a léta udržuje.
Taková je situace i dnes.
A každému, kdo tuto strukturu lží napadne - například lékaři v Curychu -, je odebrána licence.
Je tomu tak proto, že si uvědomoval pravdivé skutečnosti a třem svým pacientům vystavil potvrzení o osvobození od očkování.
A pak zdravotní úřad kantonu Curych řekne: "Jste zločinec, máte kriminální energii. Ohrožujete
veřejné zdraví. Odebíráme vám licenci k výkonu povolání."
Tento muž měl v prvních měsících o 50 000 měsíčně vyšší dluh.
Jedná se o závažnou sankci, která má trestní váhu.
Snažím se jen říct, že tato stavba lží je stále obhajována.
A ano, zmínil jste se o tom: V nových zdravotnických předpisech se výslovně uvádí, že se státy musí zavázat k
potírání všech takových lékařů a dalších lidí - kteří odvážně říkají pravdu - a k vyčištění sociálních médií.
Loni, respektive po zvolení Donalda Trumpa, byla velká naděje, že se to podaří rozbít.
V jednom ze svých prvních exekutivních příkazů Trump skutečně oznámil vystoupení z WHO.
A pak následovaly další, Argentina. I v Evropě jsou nyní země, které rozhodně.
... Přesně tak, takže Slovensko a Maďarsko jsou také striktně proti pandemické smlouvě WHO.
A tak je tu naděje.
Na druhé straně se zde ovšem vytvořil kartel států, které dělají vše pro to, aby tuto agendu -
kterou zde popisujete v klíčových bodech - prosadily.
Existuje nějaká naděje, že celý konstrukt WHO bude Trumpem skutečně svržen?
Nebo je to spíše tak, že se nyní stávají ještě více závislými na autoritářských režimech, jako je třeba Čína, a
stávají se možná ještě více závislými na miliardářských nadacích a pak dělají totéž v prakticky zhoršené podobě?
No, musím říci, že je to nyní otevřené interpretaci a nakonec i spekulacím, jak se věci budou vyvíjet.
Pozitivní na Trumpově kroku z 20. ledna pro mě bylo, že vydal exekutivní příkaz:
Musí být splněny všechny podmínky a přípravy pro vystoupení USA z WHO.
A zdůvodnil to tím, že WHO je poskytovatelem zdravotnických služeb, organizací poskytující služby v oblasti zdraví.
Její poslání je definováno v článku 1 jejích stanov.
Porušila smlouvu, a to závažným způsobem, takže smlouvu rušíme.
A tento základní postoj si musíme osvojit i my.
Musíme být k této mezinárodní organizaci stejně kritičtí a dát politikům jasně najevo, že se
nejedná o nezištně jednající apoštoly zdraví.
Naopak, již struktura financování jasně ukazuje - jak lze zjistit na domovské stránce - že WHO je financována a kontrolována
ve velmi vysoké míře zájmy WHO, a je tedy velmi velkým byznysem.
A tady je prostě třeba zasáhnout a přimět naše politické zástupce, aby kriticky přezkoumali výkonnost a skutečné výsledky WHO.
Ano, má mandát chránit zdraví a ne potvrzovat zájmy farmaceutického průmyslu.
Přesně tak, což vede i k mé další otázce.
Dalo by se říci, že právní stát byl podkopán více než kdykoli předtím v době koronaviru.
A různá základní práva byla omezena a pozastavena na několik měsíců - samozřejmě s údajným odkazem na
ochranu života, blaho jednotlivce a ochranu zdraví.
A to, co bylo tehdy vlastně zavedeno a o čem si můžeme dodnes všichni zpívat, co nás dnes také trápí, je
princip výjimečného stavu, trvalého výjimečného stavu.
Takže to, že se dnes dělá politika s prohlášením: není alternativa, není jiná cesta, je to stav nouze!
A nevidíme to jen v případě pandemie, ale také v případě klimatu.
Vidíme to na současné válce na Ukrajině.
A to vyvolává otázku: je to součást nějakého plánu, je v tom nějaká metoda?
Pokud se podíváme na to, co se děje na úrovni OSN, na Pakt pro budoucnost, určitě to má svůj smysl.
V nejširším slova smyslu je základní myšlenkou to, že OSN by měla mít zvláštní
pravomoci jednat ve všech druzích nouzových situací.
Ohlédneme-li se za posledními čtyřmi lety, vidíme velmi zřetelně, jak byl základní princip právního státu - tedy vlády
práva, demokracie - odsunut na vedlejší kolej a nahrazen vládou výjimečného stavu, tedy nutnosti, která nezná přikázání.
Povoleno je vše, co slouží tomuto oficiálně deklarovanému cíli.
Poněkud názorně jsem to ilustroval zde.
Na levé straně vidíte základní představu o tom, jak by měl fungovat stát s rozdělenou mocí se svými třemi pravomocemi:
S vládou, zákonodárnou mocí, legislativou a soudy.
Jsou na sobě nezávislé, vzájemně se vyvažují a kontrolují a monitorují na základě nezávislých, autonomních informací.
A nyní, za vlády Corony, přišla WHO s tímto tvrzením:
Jako podklad pro rozhodování vlády, poslanců a soudů mohou být použity pouze informace, které jsou v souladu s předpisy WHO.
A já to tady prostě musím říct ve vší jasnosti.
Vedl jsem asi 35 nebo 40 kompletních řízení proti nezákonným opatřením nebo na ochranu lékařů.
A od soudů stále slyším: Ne, jejich skutková tvrzení jsou v rozporu s pokyny WHO.
V době pandemie je rozhodující to, co schválí odborníci WHO a vládní odborníci, které WHO schválí.
To nesmíme kontrolovat.
A to je deaktivace dělby moci a v konečném důsledku úplné pozastavení ochrany základních práv!
Jinými slovy, soudy už nakonec nemohou chránit základní práva, pokud ani neberou na vědomí fakta případu - která jim my
právníci předkládáme - fakta případu založená na důkazech.
Nakonec budou všechny tyto státní moci jakoby viset na informačních šňůrách WHO.
To znamená, když máme takovouto mimořádnou legislativu.
Demokratické kontrolní mechanismy jsou jednoduše eliminovány v zájmu monopolizace systému zdravotní péče.
Proto je stále uznáváno jen velmi málo výrobků, které je třeba užívat.
A to jednoznačně sleduje ekonomické cíle, nikoli ochranu zdraví.
A je to samozřejmě zvrácení principu suverenity, protože v konečném důsledku, stejně jako byli občané
neschopní koruny, jsou nyní celé státy v zásadě neschopné OSN.
Správně, ano, rozhodně. Takže to je to, co jsem chtěl, to jsem zapomněl říct.
Nejde jen o problém odpovědného občana, ale celý stát se dostává pod kuratelu, tedy do neschopnosti.
Jsou okradeni o svou suverenitu, když jsou okradeni o své informace.
Pokud jim není dovoleno povolat do vládní odborné rady své vlastní zasloužilé vědce.
Nemá-li profesor Haditsch co říci nebo je-li zdiskreditován, pak se stát sám připravuje o základnu pro svou činnost.
A to samozřejmě představuje maximální riziko pro akceschopnost státu, který má chránit své občany.
Měla by chránit zdraví občanů a může tak činit pouze tehdy, pokud tak činí na základě
nezávislých faktů, které sama vědecky prokázala.
A proto je tento soubor předpisů WHO toxický od A do Z a musí být odmítnut jako celek.
To byl pěkný závěr tvého příspěvku v prvním kole.
Ano, pak bychom přešli k panu Kruseovi a s velkým zájmem očekávali jeho vyhlídky.
Ano, pojďme tam.
Myslím, že většina toho, o čem jsme mluvili dříve, stále platí.
Hlavním tématem je samozřejmě dospělost.
Jak můžeme v příštích letech bránit své občanské svobody a získat zpět svá neustále omezovaná práva?
Ano, ještě než odpovím, chtěl bych vyjádřit svůj velký optimismus, který pramení z toho, že je zde více než 500 lidí.
Rád bych to trochu konkretizoval.
Zajímalo by mě, kdo z vás je z Rakouska? Chtěl bych vás požádat, abyste na chvíli povstali.
Prosím všechny z Rakouska.
Ano, to je zajímavé.
Pro ty, kteří nemají můj pohled, myslím, že vidím asi 90 procent. Děkuji, že jste se postavili.
Ale teď samozřejmě další otázka.
Kdo cestoval z Lichtenštejnska?
Rád bych přivítal všechny, kteří přijeli z Lichtenštejnska, a moc jim děkuji.
Děkuji mnohokrát.
Mohu se tedy zeptat, kdo vážil cestu až z Německa?
Vstaňte prosím na chvíli. Bravo, to je asi 50 lidí z Německa, předtím jich bylo asi 30 z Lichtenštejnska.
A nyní ze Švýcarska. Mohu se krátce zeptat, kdo sem přijel ze Švýcarska, aby se postavil.
Bravo, ano, děkuji.
A to je první část mé odpovědi!
Odpověď, kterou si můžeme dát všichni: Vždyť nejsme sami a pracujeme společně.
Hala je plná lidí z Rakouska, Lichtenštejnska, Švýcarska a Německa.
Vy jste řešení, my všichni jsme řešení, bravo!
Začněte s vyspělostí.
Vysvětlil jsem, že zodpovědný člověk je schopen pochopit důsledky svých činů, ale také důsledky toho, že nejedná.
Ví, že pokud nic neudělám, budou mi má práva v budoucnu odebrána stejně, jako mi byla odebrána v minulosti.
Viděli jsme, že lidská důstojnost není vytesána do kamene, i když byla údajně navždy
zakotvena v článku 1 německého základního zákona.
To znamená, že se musíme i nadále aktivně zasazovat o svá práva a nemlčet.
K tomu patří i naprosto jasná představa o tom, co se nám za poslední čtyři roky stalo.
Musíme pochopit, že jsme byli systematicky, koordinovaně a trvale klamáni.
A musíme upozornit, že nejvyšší státní orgány se této struktury lží drží dodnes a stále pronásledují a sankcionují
lékaře, kteří říkají správné věci a dělají správné věci.
A my všichni se tomu musíme společně postavit a aktivně pomoci těmto lékařům, těmto odvážným lidem, svým hlasem! Děkujeme.
Zjistil jsem skutečnou nouzovou situaci.
O naléhavém stavu se zmínil vážený kolega, lékař Sharon v psychiatrických centrech pro mládež.
A v mé advokátní kanceláři jsem si všiml mimořádné situace.
Lidé mě vyčerpávali a já jsem ani nemohl odpovídat na e-maily.
Byl tam vyhlášen výjimečný stav, protože stát oklamal všechny obyvatele a zbavil je jejich základních práv.
Musíme zde pozvednout svůj hlas. Za žádných okolností nesmíme polevit. To je výchozí pozice.
Rád bych také upozornil na to, jak to děláme nyní.
Existuje tisíc různých způsobů.
Jdou svou cestou. Mají své prostředí. Mají své silné stránky, své schopnosti.
A nemyslete si, že existuje jen jedna petice. Za chvíli se zmíním o několika peticích.
Ale vy jste řešením. To je úplně první věc, kterou jsem chtěl říct.
Dobře, teď už mohu být konkrétnější.
Možná rychlý dotaz z vaší strany?
To je velmi zajímavé.
Druhé kolo má být také spíše prezentační, protože řešení vyžadují také přísnou prezentaci.
Nanejvýš snad otázka v souvislosti se základními právy, protože jste to právě zmínil.
Domnívám se, že mnoho lidí nyní zažívá neuvěřitelnou míru rezignace, a to nejen v profesích,
které jste zmínil, ale i mezi širokou veřejností.
A mnoho lidí nějak nemohlo pochopit, že jim bylo řečeno něco jiného a vnímali něco úplně jiného.
Myslím, že to opět velmi podpořilo rozčarování z politiky.
Jde spíše o to, aby se nyní našlo řešení a obnovila se zralost, nebo spíše o obnovení důvěry v politiku?
Nebo jde o to, zaujmout zcela jiný přístup a říci: politice zde již nevěříme, nevěříme jí.
Jdeme vlastní cestou, takříkajíc po síti. Práce zdola, cokoli.
Nemluvím o revolucích nebo něčem podobném.
Mám na mysli pouze vytváření sítí ve smyslu aktivního občanského odporu.
Jaký je přístup?
Ano, současná politika je odrazem našich rozhodnutí, rozhodnutí našich bližních.
Musíme tedy začít u svých bližních.
My jsme lidé. To znamená přesvědčit naše bližní.
Naším úkolem není obnovit důvěru v politiku, ale zvolit politiky, kterým důvěřujeme.
A musí dokázat, že jsou hodni naší důvěry.
To je výchozí pozice.
Pak si to v podstatě musíme uvědomit:
Od druhé světové války jsme si zvykli na základní práva.
Že základy naší prosperity si musíme vydobýt pouze prací.
Stačilo jen trénovat, tvrdě pracovat a plnit svou profesi.
Nikdy jsme ale nepochybovali o tom, že musíme vyjít do ulic.
Nikdy by nás nenapadlo, alespoň mě ne, pronášet takové projevy a chodit na mítinky.
A bohužel se o něj musíme starat, dokud nezískáme zpět svá základní práva.
Jinými slovy, musíme změnit paradigma.
Musíme získat zpět svá základní práva tím, že je budeme vyžadovat od politiků. A to zdola nahoru.
A tady jsem velmi konkrétní.
V souvislosti se Světovou zdravotnickou organizací existuje konkrétní datum s úpravami zdravotnických předpisů.
Zmínil jsem se o tom již dříve, 19. července.
Pokud naše vlády do té doby nevznesou proti těmto úpravám námitky - tj. nepředloží WHO v Ženevě prohlášení
o námitkách - stanou se tyto úpravy právně závaznými.
Pak bude přehodnocování ukončeno. WHO to bude považovat za signál:
"Ano, souhlasí s minulostí. Teď je třeba ještě trochu přitáhnout šroub."
To je poselství, které se dostává k WHO.
To znamená, že v první řadě můžeme vynaložit energii na to, aby si to uvědomili politici na místní,
regionální i federální úrovni: Musíme se držet při zemi.
Existují různé petice: Tady v Rakousku, ve Vorarlbersku, byla včera předložena paní, která to dělá pro Rakousko.
Ve Švýcarsku máme Akční alianci Svobodné Švýcarsko.
Tuto akční alianci také podporuji svými prezentacemi a příspěvky.
Před dvěma měsíci jsme zahájili petici.
Cílem této petice je vyslat poslancům, kteří se sejdou na letním zasedání v červnu - a úpravy se budou
projednávat ve Švýcarsku - signál, který dosud neviděli.
Konkrétně 100 000 podpisů; lidé, kteří říkají: Odmítněte tyto zdravotní předpisy! Chceme nejprve přehodnocení!
To je možný krok, možný přístup.
Musíte dát najevo svůj názor. Nikdy si nemyslete, že je to zbytečné.
Nevím, to právě řekla Sharon.
Co by se stalo - ani nevíme, co by se stalo - kdyby v letech 2020, 2021, 2022 nikdo nevyšel do ulic?
Nikdy si nenechte říct, že je to zbytečné!
V ulicích Vídně jich byly statisíce.
A právě se stejnou logikou se musíme vyjadřovat a zdůrazňovat.
Se všemi možnostmi, které máme a které budou nakonec uznány.
Pište dopisy, účastněte se petic.
Action Alliance Free Switzerland lze podepsat i ze zahraničí.
A podporujte informace ve svém okolí.
Od lékařů stále slýchám, že lidé trpící zdravotními problémy jsou vždy ochotni naslouchat - pochopit,
odkud tyto problémy pocházejí a kdo jim může pomoci.
Nechte nás, abychom tuto pomoc poskytli.
A tak budeme i nadále přivádět lidi pro lidi na naši stranu.
Nechci ti plivat do polévky a dávat ti Party Pooper.
Jde o to, že když se tady bavíme o těchto otázkách, tak to, co teď říkáte, všichni v této
místnosti slepě podepíší. A všechno to dává smysl.
A my jsme součástí určité komunity.
Samozřejmě, když se řekne něco takového, je to jako jáma na kuličky.
Nemyslím si, že byste v tom našli nějaký rozpor.
To je naprosto v pořádku. Je to také oprávněné.
Jediným velkým problémem je stigmatizace, vyloučení.
Každý, kdo tu sedí, už tuto zkušenost má. Nebo předpokládám, že drtivá většina z nich.
A nakonec si také uvědomíme, že pět let po Coroně jsme bohužel všichni víceméně stále mezi sebou.
Existuje tedy mlčící většina, která bohužel v současné době stále rozhoduje volby. A k té se nedá dostat.
Kloubem jsou veřejnoprávní média.
Kloubem je tato spirála mlčení ve veřejné sféře, v různých oblastech, v kulturním sektoru i jinde, kdy
vše, co zde říkáme a děláme, je vlastně zatlačeno do kouta konspirace a nadávek, a stále je.
A velkou výzvou všeho, co říkáte, je toto: Jak prolomit tuto zeď do vnějšího světa?
Protože to často nechceme slyšet, ale bohužel jsme odsunuti na okraj společnosti jako určitá sekta.
I když samozřejmě ve skutečnosti pracujeme s objektivními fakty, s fakty, která nelze vyvrátit.
Na rozdíl od druhé strany: lžou, podvádějí, používají nesprávné informace.
Máme skutečné informace. Dezinformace jsou na druhé straně.
Veřejnost nás však stále vnímá jako "přadleny".
Co můžeme udělat pro to, abychom se vymanili z této formy?
Protože vidím velmi velký problém - zejména s výhledem do budoucna -, že v současné době se možná děje mnohem více
věcí, které tuto dezinformaci a cenzuru posouvají kupředu.
Klíčové slovo EU, zákon o digitálních službách. Erwin se o něm zmínil na začátku.
Co je možné udělat pro to, aby se o tom, co jste nyní správně shrnuli, dozvěděli ti, kteří si tento problém ještě neuvědomují?
Mimo naši bublinu.
Nemohu mluvit za všechny. Ale v posledních třech nebo čtyřech letech jsem vždycky hledal nějaký
princip. A sice, kde je soupeřova zeď nejslabší?
A dal jsem do toho všechno. Dal jsem do toho všechno. A nepřestal jsem.
A proto bylo podáno nejen trestní oznámení na společnost Swissmedic, ale také kompletní nové vydání 2.0.
Celému týmu jsem řekl: uděláme ještě víc, ještě lépe, ještě ostřeji.
A pořádáme tiskovou konferenci, která se ve Švýcarsku ještě nikdy nekonala.
Mimochodem, byl zde přítomen i profesor Martin Haditsch, který pomáhal, a profesor Andreas Sönnichsen.
A nejslabším místem v celé této snůšce lží, které můžete během minuty vysvětlit kterékoli učitelce v mateřské školce,
kterémukoli redaktorovi nebo kterémukoli národnímu radnímu, je z mého pohledu v kontextu celé modifikované mRNA toto:
Je nezvratné a nesporné, že v době, kdy byly tyto látky zavedeny, neexistovaly žádné studie, které by znaly střednědobé
a dlouhodobé účinky, zejména škodlivé vedlejší účinky.
Podle definice to znamená, že látka byla zavedena za letu naslepo.
Studie fáze 3 dosud nebyla dokončena. Probíhala v reálném čase.
Jinými slovy, celá veřejnost byla podrobena experimentu.
Musíte se k němu dostat prostřednictvím dialogu:
Souhlasíte se mnou - zeptejte se svých kolegů - nebo máte nějaký důkaz, že v prosinci 2020 studovat
návrhy na účinek za tři roky, za čtyři roky, za pět let?
Pak nám prosím ukažte tento důkaz.
- Neexistuje.
A nyní přichází na řadu právní stránka věci, které jsem se předtím jen dotkl, ale zmínil jsem ji.
Jedná se o závazné mezinárodní právo a závazné ústavní právo.
To je v kostce absolutní zákaz provádění pokusů na lidech bez jejich úplného informování a dobrovolného souhlasu.
Klíčové informace, které měly být lidem poskytnuty, byly minimálně tyto: Je nám líto, ale nevíme, jaký bude výsledek.
Je to pokus. Doufáme, že bude dobrý, věříme, že bude dobrý.
Nemůžeme však slíbit vůbec nic.
Měl by dostat minimálně!
A dodnes je tato klíčová informace zamlčována, nemluvě o všech ostatních informacích.
A to je pro mě nejslabší místo!
Nejslabší bod, o který bych vás požádal, pokud budete mít někdy možnost sedět v diskusní skupině,
před televizí nebo budete muset mluvit s ostatními.
Jste jediná osoba a cítíte velký nervový tlak, pak přijdete s tímto bodem nezvratně
ve věcné rovině a nezvratně v rovině právní.
To je moje doporučení, abyste to použili, argument, který vám dám.
Pak by si svět mohl uvědomit, jak velký zločin byl spáchán na všech. Jak těm, kteří tyto látky užívali bez
informovaného souhlasu, tak těm, kteří byli diskriminováni, protože tyto látky neužívali.
Najděte své místo, kde si řeknete: Tohle je moje místo, kde vím, že je soupeřova zeď nejslabší
nebo že jsou naše karty nejsilnější. A pokračujte dál!
To všechno jsou jen, jak teď říkám, neviditelné zdi.
Projděte si ji. Proběhněte jím a pokračujte dál, zcela nerušeně, klidně, objektivně a s humorem.
To je také pěkný závěr. Moc děkuji.
Vážení diváci, další příspěvky z této akce v Dornbirnu již můžete sledovat na HOCH2.TV.
Odkazy najdete pod tímto programem.
Rádi bychom touto cestou poděkovali společnosti HOCH2.TV za vynikající spolupráci.