2025. március 29-én a Kulturhaus Dornbirnban került sor a "Szabadság és önrendelkezés - A felelős állampolgár"
című rendezvényre, amelyen a jogállamiságról, a szuverenitásról és a készpénzről hangzottak el fontos hozzászólások.
Az eseményt a Dornbirni Személyiségfejlesztési Akadémia szervezte.
A HOCH2.TV ezt a riportot is rögzítette és szerkesztette.
- A Kla.TV ma Philipp Kruse-t hozza a következő témában: WHO-szabályozás: "Mérgező A-tól Z-ig és teljesen elutasítandó!"
1. rész: A probléma
Akkor megkérem Kruse urat, hogy csatlakozzon hozzám második felszólalóként. Örvendek.
Igen, Kruse úr, épp most hallottuk Tagberger asszonytól az e-oltási bizonyítványra való áttérésről.
Elvileg ez nagyon is a témája része.
Tehát ha megnézzük a korona okozta összes következményt, akkor utólagosan nagy bukásról kell beszélni, a felelős
polgárok önrendelkezése elleni nagyszabású támadásról, nem igaz?
Természetesen. Mündigkeit adja a mai esemény címét.
Engedjék meg, hogy röviden utaljak erre, Erwin Rigo szervező már foglalkozott vele.
Mai jogunkban az érettség valójában csak többé-kevésbé a nagykorúságra vonatkozik.
E mögött azonban - amint azt már helyesen megjegyeztük - az Immanuel Kant által
megfogalmazott, messzebbre mutató felfogás húzódik meg.
Érettség a következő értelemben: A politikai döntésekben való részvétel.
Kant pedig ezt az érettséget a felvilágosodás kontextusába helyezte.
A megvilágosodás az ember kilépése az önmagának okozott éretlenségből.
Így fejezi ki azt a gondolatot, hogy az ember eredeti állapota az éretlenség, és hogy előbb ki kell érdemelnie az érettségét.
Meg kell dolgoznia érte, edzenie kell.
Az érettség előfeltétele ugyanis az ítélőképesség - más szóval az, hogy az ember képes legyen
helyesen felmérni saját tetteinek következményeit.
És ma nagyon nehéz helyzetben vagyunk, mert a ténybeli alapokat - amelyek az ésszerű ítélet meghozatalának
előfeltételei - a válság egész időszaka alatt felülről lefelé monopolizálták és egységesítették.
Végső soron a WHO szervezésében, és egy az egyben a kormányoknak és a kormányok által továbbítva.
Pontosan, itt szeretném kezdeni, pontosan ez a lényeg.
Az érettség feltételezi a választás szabadságát, és a választás szabadsága feltételezi a különböző
lehetőségek és cselekvési irányok mérlegelésének lehetőségét is.
De ha, ahogy akkoriban tapasztaltuk, gyakorlatilag nincs felülről elrendelt alternatíva.
Ha azt mondja: Ez egy halálos vírus, és aki mást állít, az hazudik.
Amikor azt mondják, hogy a tesztek megbízhatóak és biztonságosak.
Amikor azt mondja: "Van itt egy oltás, amely biztosan megvédi Önt.
És ha azt mondja, hogy ezek az intézkedések működnek, és aki ellenük szól, az úgymond a nép ellenségévé teszi magát.
Akkor már nem beszélhetünk érettségről és önrendelkezésről.
És ezt nem csak egy országban gyakorolták.
Ezt valóban globálisan felülről, ahogy ön mondja, felülről lefelé kényszerítették ki.
És ez pontosan az lenne, amit a WHO ma valójában akar, és még mindig akar.
Nem reflektált önkritikusan semmire abból az időből, épp ellenkezőleg.
Valójában megpróbálja ezt olyan elvvé alakítani, amely ma is érvényes.
Kulcsszó pandémiás szerződés, ugye?
Igen, így van.
Tehát az információ monopolizálása a koronavírus-válság során végig jelen volt.
Ez már nagyon-nagyon régóta így van, és a WHO az elmúlt 10-15 évben fejlesztette ki.
Ezt az "infodémia" néven ismert alapelvet pedig mind a pandémiáról szóló szerződésben - amelyről még tárgyalni
kell -, mind pedig a nemzetközi egészségügyi szabályozás már megtárgyalt és elfogadott kiigazításaiban meg kell erősíteni.
Más szavakkal, a most tapasztaltak bebetonozásáról vagy formalizálásáról van szó.
Ez persze azt jelenti, hogy nem számíthatunk semmire, csak arra, hogy a vita most megnyílik, hogy különböző
álláspontokat fogunk hallani, és hogy szabad vita lesz a tudományban - éppen ellenkezőleg:
Még inkább monopolizálni fogják, és ezzel lehetetlenné teszik a polgárok számára, hogy
ítélőképességüket és érettségüket gyakorolják.
Van még egy nagyon fontos elem: a félelem, a fenyegetettségi forgatókönyvek hatása.
Mindenki tudja, hogy a félelem nagyon-nagyon bénítóan hat a szabad gondolkodásra.
És pontosan ekkor bénul meg a racionális cselekvés képessége.
És itt visszatérhetünk Kanthoz és az eredeti kijelentéshez, miszerint az érettséget gyakorolni kell.
Ezt az információt aktívan kell megszereznie.
Meg kell próbálnod kritikusan a színfalak mögé nézni, és aztán bátran meg kell tenned.
Kant ezt nagyon helyesen ismerte fel.
Ezután bátran kell cselekedni aszerint, még akkor is, ha ez egy kicsit kényelmetlen lesz.
Ez pedig egyszerűen képzés kérdése.
Az elmúlt négy évben egyszer volt alkalmunk ezt megtanulni.
Ellene beoltottuk magunkat, és ezt a jövőben sokkal világosabban meg kell mutatnunk a világjárványról
szóló megállapodások keretében - hogy elhárítsuk őket.
Ghebreyesus úr, a WHO vezetője eredetileg már 2024-ben "ki akarta szárítani" a világjárványügyi szerződést.
Szerencsére azt mondanám, hogy ez eddig nem sikerült.
De ahogy itt láthatjuk, a napirend továbbra is gőzerővel folyik.
A 2025-re vonatkozó kulcspontok tehát egyértelmű irányt mutatnak.
Itt teljes gőzzel próbálják elpróbálni az elkerülhetetlent, hogy úgy mondjam.
Mit jelent valójában ez a világjárványról szóló szerződés és mindenekelőtt a nemzetközi egészségügyi szabályozások
megváltoztatása az egyes emberek szabadsága szempontjából a Nürnbergi Kódex figyelmen kívül hagyása, a kényszergyógykezelés,
a vakcinázási szabadság megszűnése stb. tekintetében?
Mik a következmények?
Igen, itt most a valódi bűnbeesésről van szó, amelyet az elmúlt négy évben tapasztaltunk, és amely már megtörtént.
Az emberek nem tudták, hogy ezek az anyagok teljesen ismeretlenek és bizonyítatlanok.
Nem álltak rendelkezésre tudományos adatok, hogy mikor vezették be őket: Hatékonyak, biztonságosak.
Ez egy klasszikus kísérlet volt.
És ezeket az adatokat, ezeket az anyagokat úgy mutatták be, mintha ugyanolyan biztonságosak és ugyanolyan
hatékonyak lennének, mint az összes többi szokásos védőoltás.
Ez megtévesztés.
És ha most azt feltételezi, hogy ez egy kísérlet, akkor jogászként tudnia kell, hogy a kísérletek
végzése a Nürnbergi Kódex szerint a második világháborúban elkövetett atrocitások miatt abszolút tilos.
Ez kötelező nemzetközi jog!
Nézd, milyen megkönnyebbülten tapsolnak itt az emberek, pedig csak mondok valamit, ami magától értetődő.
Ez kötelező nemzetközi jog, hölgyeim és uraim.
Ezt az ENSZ Polgári és Politikai Jogok Egyezségokmányának 7. cikke mondja ki, majd a 4. cikk szerint:
Ez a kötelező szabály még a hivatalosan bejelentett és egy egész nemzet életét veszélyeztető járványok idején is érvényes.
Más szóval ez egy kivétel nélküli szabály.
Ennek a szabálynak a tömeges megsértése pedig a Római Statútum szerint emberiesség elleni bűncselekménynek minősül.
Itt vagyunk ebben a nagy forgatókönyvben.
Igen, tehát van egy másik szempont is.
Az IGA sokkal tovább ment a szabályozásban.
Tehát nem csak az orvosi szempontokról van szó.
Például kimondja, hogy a kormányoknak fel kell lépniük a dezinformáció ellen - vagy bármit is értsenek ez alatt.
Más szóval, a véleménynyilvánítás szabadságának és más alapvető jogoknak a korlátozása.
Ami azt jelenti, hogy bárki, aki kritikusan viszonyul ehhez, aki él a jogaival, kritikusan viszonyul ehhez a fejleményhez.
Ezt is látnod kell.
Tehát itt nem csak egy egészségügyi diktatúráról van szó, hanem a diktatúra szó szerinti jelentéséről.
Vagy rosszul értettem?
Teljesen igaza van.
És a WHO itt egy igazi hazugsághalmazzal adja meg a tempót.
És én itt felsoroltam a legfontosabb, nem perdöntő, de a legfontosabb pontjait ennek a hazugságstruktúrának, amelyben még
egyetlen bírósági ügyben sem sikerült - legalábbis német nyelvterületen - egyetlen ügyvédet
sem rávenni arra, hogy helyre tegye a dolgokat.
Tehát a bíróságok még mindig azt feltételezik, hogy a SARS-CoV-2 a legveszélyesebb fenyegetés a spanyolnátha óta.
Még mindig azt mondják, hogy ez a járványveszély csak PCR-teszttel mérhető.
És az emberek még mindig azt mondják, hogy az mRNS-alapú Covid-19 vakcinák hatékonyak és biztonságosak, és ez nem kérdéses.
És mindenekelőtt tagadja, hogy ez egy kísérlet lenne.
Természetesen vannak más pontok is: A farmakovigilancia teljes hiánya, valamint az, hogy az alternatívákat teljesen elnyomták.
De ezek egy tényleges hazugságépítmény sarokkövei.
Dolgoztam az adóigazgatásban és adójogászként is.
És itt a "hazug épület" kulcsszó eléggé konstitutív az adócsalásra.
Más szóval, az államnak egyáltalán nem okoz nehézséget a hazugságok struktúrájának
elismerése, ha a vállalatok összefonódnak.
Itt pedig saját maga épít egyet, és évekig karbantartja.
A helyzet még mindig ez.
És aki ezt a hazugságstruktúrát támadja - például egy zürichi orvos -, annak bevonták az engedélyét.
Ugyanis a valós tények ismeretében három betegének adott ki igazolást az oltás alóli mentességről.
És akkor Zürich kanton egészségügyi hatósága azt mondja: "Bűnöző vagy, bűnözői energiával rendelkezel. Veszélyezteted
a közegészségügyet. Visszavonjuk a működési engedélyét."
Ennek az embernek az első néhány hónapban havi 50 000-rel több adóssága volt.
Ez súlyos, büntetőjogi súlyú szankció.
Csak azt próbálom elmondani, hogy ezt a hazugságokból álló építményt még mindig horgonyt, horoggal és süllyedéssel védik.
És igen, említette: Az új egészségügyi rendeletek kifejezetten kimondják, hogy az államoknak kötelezettséget kell vállalniuk
arra, hogy fellépnek minden ilyen orvos és más - az igazságot bátran kimondó - ember
ellen, és megtisztítják a közösségi médiát.
Tavaly, pontosabban Donald Trump megválasztása után nagy remény volt arra, hogy ez meg fog szűnni.
Trump az egyik első végrehajtási rendeletében ténylegesen bejelentette, hogy kilép a WHO-ból.
Aztán mások is követték, Argentína. Európában is vannak már olyan országok, amelyek határozottan.
... Pontosan, tehát Szlovákia és Magyarország is szigorúan ellenzi a WHO világjárványügyi egyezményét.
És így van remény.
Másrészt persze itt kialakult egy államokból álló kartell, amely mindent megtesz annak érdekében, hogy keresztülvigye
ezt a napirendet - amelyet ön itt a kulcspontokban leírt.
Van-e remény arra, hogy az egész WHO-konstrukciót Trump valóban megbuktatja?
Vagy inkább arról van szó, hogy most még jobban függnek az autoriter rezsimektől, mint például talán Kína, és talán
még több milliárdos alapítványtól válnak függővé, és akkor gyakorlatilag ugyanazt csinálják egy felerősített formában?
Nos, azt kell mondanom, hogy ez most már nyitott az értelmezésre és végső soron a
spekulációra, hogy hogyan fognak a dolgok továbbhaladni.
Számomra Trump január 20-i lépésének pozitívuma az volt, hogy végrehajtási rendeletet adott ki:
Minden feltételt és előkészületet meg kell teremteni ahhoz, hogy az USA kiléphessen a WHO-ból.
Ezt azzal indokolta, hogy a WHO egészségügyi szolgáltató, az egészségügy területén működő szolgáltató szervezet.
Küldetését az alapszabályzat 1. cikke határozza meg.
Megszegte a szerződését, súlyos szerződésszegést követett el, ezért felbontjuk a szerződést.
És nekünk is ezt az alapvető hozzáállást kell elfogadnunk.
Ugyanilyen kritikusan kell viszonyulnunk ehhez a nemzetközi szervezethez, és világossá kell tennünk a politikusok számára,
hogy ezek nem önzetlenül cselekvő egészségügyi apostolok.
Sokkal inkább a finanszírozási struktúra már most is világosan mutatja - ahogy az a honlapon is megtalálható -,
hogy a WHO-t nagyon nagy mértékben a WHO érdekei finanszírozzák és irányítják, tehát egy nagyon nagy üzlet.
És ez az a pont, ahol egyszerűen közbe kell avatkoznunk, és politikai képviselőinkkel kritikusan meg kell
vizsgálnunk a WHO teljesítményét és tényleges eredményeit.
Igen, a Bizottságnak az a feladata, hogy megvédje az egészséget, és nem az, hogy a gyógyszeripar érdekeit erősítse.
Pontosan, és ez elvezet a következő kérdésemhez is.
Mondhatnánk, hogy a jogállamiságot a koronavírus alatt minden eddiginél jobban aláásták.
Különböző alapvető jogokat korlátoztak és függesztettek fel hónapokra - természetesen mindezt az élet védelmére, az egyén
jólétére és az egészségvédelemre való állítólagos hivatkozással.
És ami akkoriban valójában létrejött, és amiről ma is mindannyian énekelhetünk egy dalt, ami ma is gyötör
bennünket, az a szükségállapot, az állandó szükségállapot elve.
Tehát az, hogy ma politikát csinálnak azzal a kijelentéssel: nincs alternatíva, nincs más út, szükségállapot van!
És ezt nemcsak a világjárvány, hanem az éghajlat kapcsán is látjuk.
Ezt látjuk a jelenlegi ukrajnai háborúban.
És ez felveti a kérdést: vajon ez egy napirend része, van-e valami módszer?
Minden bizonnyal van módszer, ha megnézzük, mi történik az ENSZ szintjén, a Jövő Paktumában.
A legtágabb értelemben az alapgondolat az, hogy az ENSZ-nek különleges hatásköröket kell
kapnia, hogy mindenféle vészhelyzetben felléphessen.
Ha visszatekintünk az elmúlt négy évre, nagyon jól láthatjuk, hogy a jogállamiság - azaz a jogállamiság, a demokrácia -
alapelvét hogyan szorították félre, és hogyan váltotta fel a szükségállapot, azaz a szükség nem ismer parancsolatot.
Minden megengedett, ami ezt a hivatalosan deklarált célt szolgálja.
Ezt itt kissé szemléletesen illusztráltam.
A baloldalon tulajdonképpen látható az alapgondolat, hogy hogyan kell működnie egy
hatalommegosztással rendelkező államnak a három hatalommal:
A kormány, a törvényhozó hatalom, a törvényhozás és a bíróságok.
Egymástól függetlenek, kiegyensúlyozzák egymást, és egymást független, önálló információk alapján ellenőrzik és felügyelik.
És most, Corona alatt, a WHO is előállt az állítással:
A kormány, a parlamenti képviselők és a bíróságok csak a WHO-nak megfelelő információkat használhatják döntéseik alapjául.
És ezt egyszerűen ki kell mondanom itt teljes világossággal.
Körülbelül 35-40 teljes eljárást folytattam le a jogellenes intézkedésekkel szemben vagy az orvosok védelmében.
A bíróságoktól pedig azt hallom: Nem, a ténymegállapításaik ellentmondanak a WHO irányelveinek.
Világjárvány idején az a döntő, hogy a WHO szakértői és a kormány szakértői, akiket a WHO jóváhagy.
Ezt nem ellenőrizhetjük.
Ez pedig a hatalmi ágak szétválasztásának kikapcsolása és végső soron az alapvető jogok védelmének teljes felfüggesztése!
Más szóval, végül is a bíróságok nem tudják többé megvédeni az alapvető jogokat, ha nem veszik figyelembe az
ügy tényállását - amelyet mi, ügyvédek terjesztünk eléjük -, a bizonyítékokon alapuló tényállást.
A végén az összes ilyen állami hatalom olyan lesz, mintha a WHO információs zsinórjain lógna.
Ezt jelenti, amikor ilyen sürgősségi jogszabályokat hozunk.
A demokratikus ellenőrzési mechanizmusokat egyszerűen felszámolják az egészségügyi rendszer monopolizálása érdekében.
Így már csak nagyon kevés terméket ismernek el, és ezeket kell bevenni.
Ez pedig egyértelműen gazdasági célokat szolgál, nem pedig az egészségvédelmet.
És ez természetesen a szuverenitás elvének kiforgatása, mert végső soron, ahogy a polgárokat a Corona
tette cselekvésképtelenné, úgy most elvileg egész államokat tesz cselekvésképtelenné az ENSZ.
Igen, igen, feltétlenül. Szóval ezt akartam, ezt felejtettem el mondani.
Ez nem csak a felelős állampolgár problémája, hanem az egész állam kuratórium alá kerül, azaz cselekvőképtelenné válik.
Megfosztják őket szuverenitásuktól, amikor megfosztják őket információiktól.
Ha nem engedik, hogy a kormány szakértői tanácsába hívják a saját, arra érdemes tudósaikat.
Ha egy Haditsch professzornak nincs mondanivalója, vagy lejáratják, akkor az állam
megfosztja magát a saját cselekvési alapjától.
És ez természetesen maximálisan veszélyezteti az állam cselekvőképességét, amelynek az
lenne a feladata, hogy megvédje polgárait.
Meg kell védenie a polgárok egészségét, és ezt csak akkor teheti meg, ha ezt független,
tudományosan megállapított tények alapján teszi.
És ezért ez a WHO-szabályozás A-tól Z-ig mérgező, és teljes egészében el kell utasítani.
Ez egy szép lezárás volt az első fordulóban való közreműködésedhez.
Igen, akkor most rátérnénk Kruse úrra, és nagy érdeklődéssel várjuk a kilátásokat.
Igen, menjünk be oda.
Azt hiszem, a legtöbb, amit korábban megbeszéltünk, még mindig jelen van.
A fő téma természetesen az érettség.
A következő néhány évre előre tekintve, hogyan védhetjük meg polgári szabadságjogainkat és hogyan
szerezhetjük vissza folyamatosan korlátozott jogainkat?
Igen, mielőtt megadnám a tényleges választ, szeretném kifejezni nagyfokú optimizmusomat, amely abból
a tényből fakad, hogy több mint 500 ember van itt.
És ezt szeretném egy kicsit konkretizálni.
Érdekelne, hogy melyikőtök származik Ausztriából? Megkérném önöket, hogy álljanak fel egy pillanatra.
Kérem, mindannyian Ausztriából.
Igen, ez érdekes.
Azoknak, akik nem látják az én szemszögemből, azt hiszem, körülbelül 90 százalékot látok. Köszönöm, hogy kiálltál.
De most természetesen a következő kérdés.
Ki utazott Liechtensteinből?
Szeretnék mindenkit üdvözölni, aki Liechtensteinből érkezett, köszönöm szépen.
Köszönöm szépen.
Akkor megkérdezhetem, hogy ki utazott el egészen Németországból?
Kérem, álljon fel egy pillanatra. Bravó, ez kb. 50-en vannak Németországból, korábban kb. 30-an voltak Liechtensteinből.
És most Svájcból. Hadd kérdezzem meg röviden, hogy ki utazott ide Svájcból, hogy álljon fel.
Bravó, igen, köszönöm.
És ez a válaszom első része!
A választ mindannyian megadhatjuk magunknak: Nem vagyunk egyedül, és együtt dolgozunk.
Ez a terem tele van osztrák, liechtensteini, svájci és német emberekkel.
Te vagy a megoldás, mi mindannyian a megoldás vagyunk, bravó!
Kezdjük az érettséggel.
Egy felelős ember, magyaráztam, képes megérteni tettei következményeit, de a
cselekvés elmulasztásának következményeit is.
Tudja, hogy ha nem teszek semmit, a jogaimat a jövőben ugyanúgy elveszik tőlem, mint ahogyan a múltban is elvették tőlem.
Láttuk, hogy az emberi méltóság nincs kőbe vésve, még akkor sem, ha azt állítólag a német alaptörvény 1. cikke örökre rögzítette.
Ez azt jelenti, hogy továbbra is aktívan ki kell állnunk a jogainkért, és nem szabad hallgatnunk.
Ez magában foglalja azt is, hogy teljesen tisztában legyünk azzal, hogy mit tettek velünk az elmúlt négy évben.
Meg kell értenünk, hogy szisztematikusan, összehangoltan és tartósan becsaptak bennünket.
És rá kell mutatnunk, hogy a legfelsőbb állami hatóságok még ma is ragaszkodnak ehhez a hazugságstruktúrához, és még
mindig üldözik és szankcionálják azokat az orvosokat, akik a helyes dolgokat mondják és teszik a helyes dolgokat.
És mindannyiunknak együtt kell fellépnünk ez ellen, és szavazatunkkal aktívan segítenünk kell ezeket
az orvosokat, ezeket a bátor embereket! Köszönjük.
Valódi vészhelyzetet állapítottam meg.
Egy sürgősségi állapotot említett a nagyra becsült kolléga, Sharon orvos az ifjúságpszichiátriai központokban.
És észrevettem a vészhelyzetet az ügyvédi irodámban.
Az emberek fárasztottak, és még az e-mailekre sem tudtam válaszolni.
Ott szükségállapot volt, mert az állam becsapta az egész lakosságot, és megfosztotta őket alapvető jogaiktól.
Itt fel kell emelnünk a hangunkat. Semmilyen körülmények között nem szabad engednünk. Ez a kiinduló helyzet.
Szeretnék rámutatni arra is, hogy hogyan csináljuk ezt most.
Ezerféleképpen lehet.
Megvan az útjuk. Megvan a környezetük. Megvannak az erősségeik, a kompetenciáik.
És ne higgyétek, hogy csak egy petíció van. Mindjárt megemlítek néhány petíciót.
De Te vagy a megoldás. Ez a legelső dolog, amit mondani akartam.
Oké, most már pontosabban fogalmazhatok.
Talán egy gyors érdeklődés az Ön részéről?
Ez nagyon érdekes.
A második fordulónak is inkább prezentációnak kell lennie, mert a megoldások is szigorú bemutatásra szorulnak.
Legfeljebb talán egy kérdés az alapvető jogokkal kapcsolatban, mert ezt az imént említette.
Úgy vélem, hogy sok ember mostanra hihetetlen mértékű lemondást tapasztalt, nemcsak az ön által
említett szakmákban, hanem a közvélemény körében is.
És sokan valahogy nem tudták felfogni, hogy egy dolgot mondtak nekik, és valami egészen mást érzékeltek.
Azt hiszem, ez ismét hatalmas lökést adott a politikából való kiábrándulásnak.
Inkább arról van szó, hogy most kell megoldást találni és visszanyerni az érettséget, vagy
inkább a politikába vetett bizalom helyreállításáról?
Vagy talán arról van szó, hogy egy teljesen más megközelítést alkalmazunk, és azt mondjuk: mi itt
már nem bízunk a politikában, nem hiszünk benne.
Úgyszólván a saját utunkat járjuk, a hálózatépítéssel. Grassroots munka, akármi.
Nem forradalmakról vagy ilyesmiről beszélek.
A hálózatépítést csak az aktív polgári ellenállás értelmében értem.
Mi a megközelítés?
Igen, a jelenlegi politika a mi választásaink, embertársaink választásainak a tükörképe.
Tehát embertársainkkal kell kezdenünk.
Mi vagyunk az emberek. Ez azt jelenti, hogy meg kell győznünk embertársainkat.
Nem az a feladatunk, hogy helyreállítsuk a politikába vetett bizalmat, hanem hogy
megválasszuk azokat a politikusokat, akikben megbízunk.
És azoknak be kell bizonyítaniuk, hogy méltóak a bizalmunkra.
Ez a kiinduló helyzet.
Akkor alapvetően ezt kell felismernünk:
A második világháború óta megszoktuk, hogy alapvető jogokat kapunk.
Hogy jólétünk alapjait csak munkával kellett megteremteni.
Nekünk csak edzenünk kellett, keményen dolgozni és betölteni a hivatásunkat.
De soha nem volt kérdés, hogy az utcára kell mennünk.
Soha nem jutott volna eszünkbe, legalábbis nekem nem, hogy ilyen beszédeket tartsunk és gyűlésekre menjünk.
És sajnos addig kell gondoskodnunk róla, amíg vissza nem kapjuk az alapvető jogainkat.
Más szóval, paradigmaváltásra van szükségünk.
Vissza kell szereznünk alapvető jogainkat, és követelnünk kell azokat a politikusoktól. És ezt alulról felfelé haladva tesszük.
És ez az a pont, ahol nagyon konkrét leszek.
Az Egészségügyi Világszervezettel kapcsolatban van egy konkrét dátum, az egészségügyi előírások kiigazításával.
Korábban már említettem, július 19-én.
Ha kormányaink addig nem tiltakoznak e kiigazítások ellen - azaz nem nyújtanak be tiltakozó nyilatkozatot a genfi WHO-hoz
-, akkor ezek a kiigazítások jogilag kötelező érvényűvé válnak.
Akkor az újraértékelésnek vége lesz. A WHO ezt jelzésnek fogja venni:
"Igen, egyetértenek a múlttal. Most egy kicsit jobban meg kell húznunk a csavart."
Ez az üzenet jut el a WHO-hoz.
Ez azt jelenti, hogy mindenekelőtt azt tehetjük, hogy energiánkat arra fordítjuk, hogy a helyi, regionális és szövetségi
szintű politikusok ezt felismerjék: A lábunkat kell tartanunk.
Különböző petíciók vannak: Ausztriában, Vorarlbergben, tegnap egy hölgy, aki ezt teszi Ausztriáért.
Svájcban van a Szabad Svájc Akciószövetség.
Én is támogatom ezt az akciószövetséget előadásokkal és hozzájárulásokkal.
Két hónappal ezelőtt petíciót indítottunk.
A petíció célja, hogy a júniusi nyári ülésszakon a parlamenti képviselőknek olyan jelzést küldjenek, amelyet még
soha nem láttak, amikor a nyári ülésszakon összeülnek - és a kiigazításokat Svájcban fogják megvitatni.
Nevezetesen 100.000 aláírás; emberek, akik azt mondják: Utasítsátok el ezeket az
egészségügyi rendeleteket! Előbb újraértékelést akarunk!
Ez egy lehetséges lépés, egy lehetséges megközelítés.
Hallatnia kell a hangját. Soha ne gondold, hogy ez haszontalan.
Nem tudom, ezt Sharon mondta az előbb.
Mi történt volna - nem is tudjuk, mi történt volna -, ha 2020-ban, 2021-ben, 2022-ben senki nem vonul az utcára?
Soha ne hagyd, hogy bárki is azt mondja, hogy haszontalan!
Több százezren voltak Bécs utcáin.
És pontosan ugyanezt a logikát kell használnunk, hogy kifejezzük és hangsúlyozzuk magunkat.
Az összes lehetőségünkkel együtt, amelyeket a végén fel fognak ismerni.
Írjatok leveleket, vegyetek részt a petíciókban.
Az Action Alliance Free Switzerland külföldről is aláírható.
És ösztönözze az információt a környezetében.
Az orvosoktól folyamatosan azt hallom, hogy az egészségügyi problémákkal küzdő emberek mindig hajlandóak
meghallgatni - megérteni, hogy honnan erednek ezek a problémák, és ki tud segíteni rajtuk.
Hadd legyünk mi azok, akik ezt a segítséget nyújtják.
És így továbbra is át fogjuk hozni az embereket az emberekért a mi oldalunkra.
Nem akarok a levesedbe köpni és a Party Pooper-t adni neked.
Csak amikor ezekről a kérdésekről beszélünk itt, amit most mondasz, azt mindenki ebben a
teremben vakon aláírja. És mindennek van értelme.
És mi itt egy bizonyos közösség részei vagyunk.
Persze, ha ilyesmit mondasz, az olyan, mint egy labdajáték.
Nem hiszem, hogy ebben ellentmondást találna.
Ez teljesen rendben van. És indokolt is.
Az egyetlen nagy probléma a megbélyegzés, a kirekesztés.
Mindenki, aki itt ül, átélte már ezt a tapasztalatot. Legalábbis a legtöbbjüknek, feltételezem.
És végül azt is felismerjük, hogy sajnos öt évvel a Corona után még mindig többé-kevésbé magunk között vagyunk.
Tehát van egy csendes többség, amely sajnos jelenleg még mindig a választásokat dönti el. És nem lehet hozzájuk eljutni.
A zsanér a közszolgálati média.
A csukló a csendnek ez a spirálja a közszférában, különböző területeken, a kulturális szektorban és másutt, ahol
minden, amit itt mondunk és teszünk, valójában az összeesküvés és az esküszegők sarkába van tolva, és még mindig van.
És mindannak, amit mondasz, a nagy kihívása ez: Hogyan törjük át ezt a falat a külvilág felé?
Mert gyakran nem akarjuk hallani, de sajnos egyfajta szektaként marginalizálódunk.
Bár természetesen mi valójában objektív tényekkel dolgozunk, olyan tényekkel, amelyeket nem lehet megcáfolni.
A másik oldallal szemben: hazudnak, csalnak, rossz információkat használnak.
Megvannak a valós információk. A dezinformáció a másik oldalon van.
De a közvélemény szerint még mindig mi vagyunk a "fonók".
Mit tehetünk, hogy kitörjünk ebből a mederből?
Mert nagyon nagy problémát látok - különösen a jövőre nézve -, hogy jelenleg sokkal több minden
történhet, ami ezt a dezinformációt és cenzúrát előreviszi.
Kulcsszó EU, digitális szolgáltatásokról szóló törvény. Erwin említette az elején.
Mit lehet tenni annak érdekében, hogy az Ön által most helyesen összefoglaltakat
közöljük azokkal, akik még nem ismerik a problémát?
A buborékunkon kívül.
Nem tudok mindenki nevében beszélni. De az elmúlt három-négy évben mindig kerestem egy elvet.
Nevezetesen, hol a leggyengébb az ellenfél fala?
És ott mindent beleadtam. Mindent beleadtam. És nem álltam le.
És ezért nem csak büntetőfeljelentést tettek a Swissmedic ellen, hanem egy teljesen új, 2.0-s kiadást is.
Azt mondtam az egész csapatnak: még többet fogunk tenni, még jobban, még élesebben.
És olyan sajtótájékoztatót szervezünk, amilyenre még nem volt példa Svájcban.
Egyébként Martin Haditsch professzor is jelen volt és segített, Andreas Sönnichsen professzor is segített.
És a leggyengébb pont ebben az egész hazugsághalmazban, amit bármelyik óvónőnek, bármelyik szerkesztőnek vagy bármelyik
nemzeti tanácsosnak egy perc alatt megmagyarázhat, megcáfolhatatlanul - az én szemszögemből nézve, ebben
az egész módosított mRNS kontextusban, ez a következő:
Megcáfolhatatlan és vitathatatlan, hogy amikor ezeket az anyagokat bevezették, nem voltak olyan
tanulmányok, amelyek megismerték volna a közép- és hosszú távú hatásokat, különösen a káros mellékhatásokat.
Definíció szerint ez azt jelenti, hogy egy anyagot vakrepülés közben vezettek be.
A 3. fázisú vizsgálat még nem fejeződött be. Ez valós időben történt.
Más szóval, az egész lakosságot egy kísérletnek vetették alá.
Párbeszéden keresztül kell eljutni oda:
Egyetért velem - kérdezze meg a kollégáit -, vagy van valami bizonyítéka arra, hogy 2020 decemberében tanulmányozza a
három év, négy év, öt év múlva hatásra vonatkozó javaslatokat?
Akkor kérem, mutassa meg nekünk ezt a bizonyítékot.
- Nem létezik.
És most jön a jogi része, amit korábban csak érintettem, de megemlítettem.
Ez kötelező nemzetközi jog és kötelező alkotmányjog.
Dióhéjban ez az embereken végzett kísérletek teljes körű tájékoztatás és önkéntes beleegyezés nélküli abszolút tilalma.
A legfontosabb információk, amelyeket az embereknek legalább az alábbiak szerint kellett volna
megadni: Sajnáljuk, nem tudjuk, mi lesz a végeredmény.
Ez egy kísérlet. Reméljük, hogy jó lesz; hisszük, hogy jó lesz.
De egyáltalán nem tudunk ígéretet tenni.
Minimumot kellett volna adni!
És a mai napig ezt a kulcsfontosságú információt elhallgatják, nem is beszélve az összes többi információról.
És ez a leggyengébb pont számomra!
A leggyengébb pont, amit kérnék, ha valaha is lehetőséged lesz arra, hogy egy beszélgetőcsoportban,
a tévé előtt ülj, vagy másokkal kell beszélgetned.
Ön az egyetlen ember, és nagy idegfeszültséget érez, majd ezt a tényállás szintjén megcáfolhatatlanul és jogi
szinten is megcáfolhatatlanul előáll ezzel a ponttal.
Ez az én ajánlásom, hogy használd, egy érv, amit adok neked.
Mert akkor a világ rájöhetne, hogy milyen nagy bűnt követtek el mindenkivel szemben. Mind azokkal, akik tájékozott
beleegyezés nélkül szedték a szereket, mind azokkal, akiket diszkrimináltak, mert nem szedték ezeket a szereket.
Találd meg a a te helyedet, ahol azt mondod: Ez az az én helyem, ahol tudom, hogy az ellenfél fala a
leggyengébb, vagy a mi lapjaink a legerősebbek. És menj tovább!
Ezek mind csak, mondom most, láthatatlan falak.
Sétáljon át rajta. Fuss át rajta, és menj tovább, zavartalanul, békésen, tárgyilagosan és humorosan.
Ez is egy szép zárás. Nagyon szépen köszönöm.
Kedves nézőink, a dornbirni eseményről készült további hozzászólások már megtekinthetők a HOCH2.TV-n.
A linkeket a program alatt találja.
Ezúton szeretnénk megragadni az alkalmat, hogy köszönetet mondjunk a HOCH2.TV-nek a kiváló együttműködésért.