Den 29. mars 2025 fant arrangementet "Freedom & Self-Determination - The Responsible Citizen" sted på Kulturhaus Dornbirn
med viktige bidrag om rettsstat, suverenitet og kontanter.
Arrangementet ble organisert av Dornbirn Academy for Personal Development.
HOCH2.TV har også tatt opp og redigert denne reportasjen.
- Kla.TV bringer i dag Philipp Kruse om temaet: WHOs regelverk: "Giftig fra A til Å og til å bli fullstendig avvist!"
Del 1: Problemet
Får jeg da be Kruse om å bli med som den andre taleren. Hvordan står det til?
Ja, herr Kruse, vi har nettopp hørt fra fru Tagberger om overgangen til e-vaksinasjonssertifikat.
I prinsippet er dette i høyeste grad en del av emnet ditt.
Så hvis du ser på alle konsekvensene av korona som ble forårsaket, så må du i ettertid snakke om et
stort fall fra nåde, om et storstilt angrep på selvbestemmelsen til ansvarlige borgere, gjør du ikke?
Absolutt. Mündigkeit gir dagens arrangement sin tittel.
Tillat meg å referere til dette veldig kort, det har allerede blitt tatt opp av arrangøren Erwin Rigo.
I dagens lovverk refererer modenhet mer eller mindre bare til myndighetsalderen.
Men bak dette ligger - som allerede nevnt - den mer vidtrekkende forståelsen som Immanuel Kant lanserte.
Modenhet i betydningen: Man kan snakke for seg selv, deltakelse i politiske beslutninger.
Og Kant plasserte denne modenheten i opplysningstidens kontekst.
Opplysning er menneskets vei ut av sin selvforskyldte umodenhet.
Han uttrykker dermed tanken om at menneskets opprinnelige tilstand er umodenhet, og at det
først må gjøre seg fortjent til sin modenhet.
Han må jobbe for det, han må trene det.
For forutsetningen for modenhet er evnen til å gjøre vurderinger - med andre ord å kunne vurdere
konsekvensene av egne handlinger på en korrekt måte.
Og vi er i en svært vanskelig situasjon i dag fordi faktagrunnlaget - som er forutsetningen for å komme frem
til en fornuftig vurdering - har vært monopolisert og standardisert gjennom hele denne kriseperioden, ovenfra og ned.
Til syvende og sist orkestrert av WHO og videreformidlet en-til-en til regjeringer og av regjeringer.
Akkurat, det er der jeg vil begynne, det er akkurat det som er poenget.
Modenhet forutsetter valgfrihet, og valgfrihet forutsetter også muligheten til å vurdere ulike alternativer og handlingsmåter.
Men hvis det, som vi opplevde den gang, praktisk talt ikke finnes noen alternativer som er bestemt ovenfra.
Hvis det står: Dette er et dødelig virus, og alle som sier noe annet, lyver.
Når de sier at testene er pålitelige og trygge.
Når det står: "Vi har en vaksine her som definitivt vil beskytte deg.
Og hvis man sier at disse tiltakene virker, og at den som taler imot dem, så å si gjør seg selv til en folkefiende.
Da kan det ikke lenger være snakk om modenhet og selvbestemmelse.
Og dette ble ikke bare praktisert i ett land.
Det ble virkelig pålagt globalt ovenfra, som du sier, ovenfra og ned.
Og det ville være akkurat det WHO faktisk ønsker i dag, noe de fortsatt gjør.
Hun reflekterte ikke selvkritisk over noe fra den tiden, snarere tvert imot.
Hun prøver faktisk å gjøre det til et prinsipp som fortsatt gjelder i dag.
Stikkord pandemitraktat, ikke sant?
Ja, det stemmer.
Denne monopoliseringen av informasjon var altså konstant gjennom hele koronakrisen.
Dette har vært tilfelle veldig, veldig lenge, og har faktisk blitt utviklet av WHO i løpet av de siste 10-15 årene.
Og dette grunnprinsippet, kjent som "infodemics", skal forankres både i pandemitraktaten - som ennå ikke er
ferdigforhandlet - og i de allerede fremforhandlede og vedtatte justeringene av det internasjonale helsereglementet.
Vi har med andre ord en sementering eller formalisering av det vi nå har opplevd.
Det betyr selvsagt ikke at vi kan forvente noe annet enn at diskusjonen nå vil åpne seg, at vi vil få
høre ulike synspunkter og at det vil bli en fri debatt i vitenskapen - snarere tvert imot:
Den monopoliseres i enda større grad, noe som gjør det umulig for borgerne å utøve sin dømmekraft og modenhet.
Det er også et svært viktig element: påvirkning av frykt, av trusselscenarier.
Alle vet at frykt har en svært lammende effekt på fri tenkning.
Og det er nettopp da at evnen til å handle rasjonelt blir lammet.
Og her kan vi vende tilbake til Kant og det opprinnelige utsagnet om at modenhet må trenes opp.
Du må aktivt innhente denne informasjonen.
Man må forsøke å ta et kritisk blikk bak kulissene, og så ha mot til å gjøre det.
Kant innså dette helt riktig.
Da må man ha mot til å handle deretter, selv om det blir litt ubehagelig.
Og det er rett og slett et spørsmål om trening.
Nå har vi hatt muligheten til å lære dette en gang i løpet av de siste fire årene.
Vi har vaksinert oss mot den, og det må vi vise mye tydeligere i fremtiden under disse pandemiavtalene - for å avverge dem.
WHO-sjef Ghebreyesus hadde opprinnelig tenkt å "tørke ut" pandemitraktaten allerede i 2024.
Heldigvis vil jeg si at det har mislyktes så langt.
Men som vi kan se her, fortsetter agendaen med uforminsket styrke.
De viktigste punktene for 2025 peker derfor i en klar retning.
Her forsøker man i full fart å øve på det uunngåelige, så å si.
Hva betyr egentlig denne pandemitraktaten og fremfor alt endringene i det internasjonale helseregelverket for den enkeltes
frihet når det gjelder tilsidesettelse av Nürnbergkodeksen, tvangsbehandling, bortfall av vaksinasjonsfrihet og så videre?
Hva er konsekvensene?
Ja, her tar du opp det virkelige syndefallet som vi har opplevd de siste fire årene, og som har blitt fastslått.
Folk ble holdt i uvitenhet om at disse stoffene var helt ukjente og uprøvde.
Det fantes ingen vitenskapelige data da de ble introdusert: De er effektive, de er trygge.
Det var et klassisk eksperiment.
Og disse dataene, disse stoffene, har blitt presentert som om de var like trygge og like
effektive som alle andre normale vaksinasjoner.
Det er bedrag.
Og hvis du nå antar at det er et eksperiment, så må du som jurist vite at det er absolutt forbudt å utføre
eksperimenter i henhold til Nürnberg-koden på grunn av grusomhetene som ble begått under andre verdenskrig.
Dette er ufravikelig internasjonal lov!
Se hvor lettet folk klapper her, selv om jeg bare sier noe som sier seg selv.
Dette er ufravikelig folkerett, mine damer og herrer.
Det står i FN-konvensjonen om sivile og politiske rettigheter, artikkel 7, og så står det i artikkel 4:
Denne ufravikelige regelen gjelder også i tider med pandemier som er formelt erklært og kan true livet til en hel nasjon.
Dette er med andre ord en regel uten unntak.
Og massebrudd på denne regelen er i så fall en forbrytelse mot menneskeheten i henhold til Roma-vedtektene.
Her er vi i dette store scenariet.
Ja, så det er et annet aspekt.
IGA gikk mye lenger i sitt regelverk.
Så det handler ikke bare om medisinske aspekter.
For eksempel slår den fast at myndighetene skal iverksette tiltak mot desinformasjon - eller hva som nå menes med det.
Med andre ord, begrensninger i ytringsfriheten og andre grunnleggende rettigheter.
Det er da opp til alle som er kritiske til dette, som utøver sine rettigheter, å være kritiske til denne utviklingen.
Du må også se det.
Så det er ikke bare et helsediktatur man ser for seg her, det går nesten inn i den bokstavelige betydningen av begrepet diktatur.
Eller har jeg misforstått det?
Helt riktig.
Og WHO setter her takten med hensyn til en skikkelig pakke med løgner.
Og jeg har her listet opp de viktigste, ikke avgjørende, men de viktigste punktene i denne strukturen av løgner, der vi ennå
ikke har lykkes i en eneste rettssak - i hvert fall ikke i et tysktalende land - med å få noen advokat til å rette opp i dette.
Så domstolene antar fortsatt at SARS-CoV-2 er den farligste trusselen siden spanskesyken.
Det sies fortsatt at denne epidemiske trusselen bare kan måles ved hjelp av en PCR-test.
Og folk sier fortsatt at de mRNA-baserte covid-19-vaksinene er effektive og trygge, og at det ikke er noen tvil om det.
Og fremfor alt benekter du at det er et forsøk.
Det er selvfølgelig andre punkter: Den totale mangelen på bivirkningsovervåking , og også at
alternativer har blitt fullstendig undertrykt.
Men dette er hjørnesteinene i et faktisk byggverk av løgner.
Jeg har også jobbet i skatteetaten og som skattejurist.
Og her er stikkordet "nett av løgner" helt konstituerende for skattesvindel.
Staten har med andre ord ingen problemer med å gjenkjenne en struktur av løgner når selskapene er innviklede.
Og her bygger han en selv og vedlikeholder den i årevis.
Slik er situasjonen fortsatt.
Og den som angriper denne strukturen av løgner - for eksempel en lege i Zürich - har fått inndratt sin lisens.
Dette fordi han, i sannhetens navn, utstedte vaksinasjonsfritak til tre av sine pasienter.
Og så sier helsemyndighetene i kantonen Zürich: "Du er kriminell, du har kriminell energi. Du setter folkehelsen
i fare. Vi trekker tilbake din lisens til å praktisere."
Denne mannen hadde 50 000 mer i gjeld per måned i løpet av de første månedene.
Dette er en alvorlig sanksjon med strafferettslig tyngde.
Alt jeg prøver å si er at dette løgnbygget fortsatt blir forsvart med krok, snøre og synkebrett.
Og ja, du nevnte det: I de nye helseforskriftene står det eksplisitt at statene må forplikte seg til å
motarbeide alle slike leger og andre mennesker - som modig forteller sannheten - og rydde opp i sosiale medier.
I fjor, eller rettere sagt etter valget av Donald Trump, var det store forhåpninger om at dette ville bli knust.
I en av sine første presidentordrer kunngjorde Trump faktisk at han trakk seg ut av WHO.
Og så fulgte andre etter, Argentina. Også i Europa er det nå land som definitivt.
... Akkurat, så Slovakia og Ungarn er også strengt imot en WHO-pandemitraktat.
Og så er det håp.
På den annen side har det selvfølgelig dannet seg et kartell av stater her, som gjør alt de kan for å presse
gjennom denne agendaen - som du beskriver her i hovedpunktene.
Er det noen forhåpninger om at hele WHO-konstruksjonen faktisk vil bli styrtet av Trump?
Eller er det snarere slik at de nå blir enda mer avhengige av autoritære regimer, som kanskje Kina, og kanskje
blir avhengige av enda flere milliardærstiftelser og da gjør det samme i en praktisk skjerpet form?
Vel, jeg må si at dette nå er åpent for tolkning og til syvende og sist spekulasjoner om hvordan ting vil gå videre.
For meg var det positive med Trumps utspill den 20. januar at han utstedte en presidentordre:
Alle forutsetninger og forberedelser må være på plass for at USA skal kunne trekke seg ut av WHO.
Og han begrunnet det med at WHO er en helsetjenesteyter, en serviceorganisasjon på helseområdet.
Oppdraget er definert i artikkel 1 i vedtektene.
Hun har brutt kontrakten, et alvorlig kontraktsbrudd, så vi sier opp kontrakten.
Og denne grunnholdningen må vi også innta.
Vi må være like kritiske til denne internasjonale organisasjonen og gjøre det klart for politikerne
at dette ikke er helseapostler som opptrer uselvisk.
Snarere viser finansieringsstrukturen allerede tydelig - som det fremgår av hjemmesiden - at WHO i svært stor
grad er finansiert og kontrollert av WHOs interesser og derfor er en svært stor virksomhet.
Og det er her vi rett og slett må gripe inn og få våre politiske representanter til å sette et kritisk
søkelys på WHOs prestasjoner og faktiske resultater.
Ja, den har mandat til å beskytte helse og ikke til å bekrefte legemiddelindustriens interesser.
Nettopp, det leder også til mitt neste spørsmål.
Man kan si at rettsstaten har blitt undergravd mer enn noen gang før under koronaviruset.
Og en rekke grunnleggende rettigheter ble innskrenket og suspendert i månedsvis - selvsagt med henvisning
til beskyttelse av liv, individets velferd og helsevern.
Og det som faktisk ble etablert den gangen, og som vi alle fortsatt kan synge en sang om i dag, det som
også plager oss i dag, er dette prinsippet om unntakstilstand, den permanente unntakstilstanden.
Så det faktum at det i dag føres en politikk som går ut på at det ikke finnes noe alternativ, at det
ikke finnes noen annen vei, det er unntakstilstand!
Og vi ser ikke bare dette med pandemien, vi ser det også med klimaet.
Vi ser det i den pågående krigen i Ukraina.
Og da er det grunn til å spørre: Er dette en del av en agenda, er det en metode som ligger bak?
Det er absolutt en metode i det, hvis vi ser på det som skjer på FN-nivå, Pact for the Future.
I videste forstand er grunntanken at FN skal gis spesielle fullmakter til å handle i alle slags krisesituasjoner.
Hvis vi ser tilbake på de siste fire årene, ser vi med all tydelighet hvordan det grunnleggende prinsippet om rettsstaten -
det vil si rettsstaten, demokratiet - har blitt skjøvet til side og erstattet av unntakstilstanden,
det vil si at nødvendigheten ikke kjenner noe bud.
Alt som tjener dette offisielt erklærte målet, er tillatt.
Jeg har illustrert dette litt grafisk her.
På venstre side kan du faktisk se den grunnleggende ideen om hvordan en stat med
maktfordeling bør fungere med sine tre statsmakter:
Med regjeringen, den lovgivende makt, den lovgivende forsamling og domstolene.
De er uavhengige av hverandre, de balanserer hverandre og kontrollerer og overvåker hverandre på
grunnlag av uavhengig, selvstendig informasjon.
Og nå, under Corona, har WHO stått frem med påstanden:
Bare informasjon som er i samsvar med WHOs krav, kan brukes som grunnlag for beslutninger
av myndigheter, parlamentarikere og domstoler.
Og det må jeg bare si her i all tydelighet.
Jeg har ført rundt 35 eller 40 fullstendige saker mot ulovlige tiltak eller for beskyttelse av leger.
Og det jeg hører fra domstolene er: Nei, deres faktaopplysninger er i strid med WHOs retningslinjer.
I en pandemitid er det avgjørende hva WHOs eksperter og regjeringens eksperter som WHO godkjenner, gjør.
Vi har ikke lov til å sjekke dette.
Og det er en deaktivering av maktfordelingen og i siste instans en fullstendig opphevelse
av beskyttelsen av grunnleggende rettigheter!
Med andre ord kan domstolene til syvende og sist ikke lenger beskytte grunnleggende rettigheter hvis de ikke
engang tar hensyn til sakens fakta - som vi advokater legger frem for dem - sakens bevisbaserte fakta.
Til slutt vil alle disse statsmaktene være som å henge i WHOs informasjonsstrenger.
Det er det det betyr når vi har en kriselovgivning som dette.
Demokratiske kontrollmekanismer blir rett og slett eliminert til fordel for monopolisering av helsevesenet.
Derfor er det bare noen få produkter som fortsatt er anerkjent, og de må tas.
Og dette har helt klart økonomiske mål og ikke helsevern.
Og det er jo en pervertering av suverenitetsprinsippet, for til syvende og sist, akkurat som innbyggerne ble umyndiggjort
av korona, blir nå hele stater i prinsippet umyndiggjort av FN.
Akkurat, ja, absolutt. Så det var det jeg ville, det var det jeg glemte å si.
Det er ikke bare et problem for den ansvarlige borger, men hele staten er satt under kuratorium, det vil si umyndiggjort.
De blir frarøvet sin suverenitet når de blir frarøvet sin informasjon.
Hvis de ikke får lov til å kalle inn sine egne verdige forskere til regjeringens ekspertråd.
Hvis en professor Haditsch ikke har noe å si eller blir diskreditert, da fratar
staten seg selv sitt eget handlingsgrunnlag.
Og det utgjør selvsagt en maksimal risiko for statens handlekraft, som er ment å beskytte innbyggerne.
Den skal beskytte borgernes helse, og det kan den bare gjøre hvis den gjør det på grunnlag av
uavhengige fakta som den selv har etablert vitenskapelig.
Derfor er dette WHO-regelverket giftig fra A til Å og må forkastes i sin helhet.
Det var en fin avslutning på ditt bidrag i første runde.
Ja, da kommer vi nå til Kruse og ser med stor interesse fram til utsiktene.
Ja, la oss gå inn dit.
Jeg tror det meste av det vi diskuterte tidligere, fortsatt er til stede.
Hovedtemaet er selvfølgelig modenhet.
Hvordan kan vi forsvare våre borgerlige friheter og gjenvinne de stadig innskrenkede rettighetene vi har i dag?
Ja, før jeg gir selve svaret her, vil jeg gjerne uttrykke min store optimisme, som stammer
fra det faktum at det er over 500 mennesker her.
Og jeg vil gjerne konkretisere dette litt.
Jeg er interessert i å vite hvem av dere som er fra Østerrike. Jeg vil be dere reise dere et øyeblikk.
Vennligst alle fra Østerrike.
Ja, det er interessant.
For de som ikke har mitt perspektiv, tror jeg at jeg ser omtrent 90 prosent. Takk for at du står opp.
Men nå kommer selvsagt det neste spørsmålet.
Hvem har reist fra Liechtenstein?
Jeg vil gjerne ønske alle som har reist fra Liechtenstein velkommen, tusen takk.
Tusen takk skal du ha.
Så kan jeg spørre hvem som har reist hele veien fra Tyskland?
Vennligst reis dere et øyeblikk. Bravo, det er ca. 50 fra Tyskland, tidligere var det ca. 30 fra Liechtenstein.
Og nå fra Sveits. Jeg vil be de som har reist hit fra Sveits om å reise seg.
Bravo, ja, takk.
Og det er første del av svaret mitt!
Et svar som vi alle kan gi oss selv: Vi er ikke alene, og vi jobber sammen.
Denne salen er full av folk fra Østerrike, Liechtenstein, Sveits og Tyskland.
Du er løsningen, vi er alle løsningen, bravo!
For å starte med en gang med modenhet.
En ansvarlig person, forklarte jeg, er i stand til å forstå konsekvensene av sine handlinger,
men også konsekvensene av å unnlate å handle.
Han vet at hvis jeg ikke gjør noe, vil rettighetene mine bli tatt fra meg i fremtiden,
akkurat som de ble tatt fra meg i fortiden.
Vi har sett at menneskeverdet ikke er hugget i stein, selv om det skulle være nedfelt i
artikkel 1 i den tyske grunnloven for all fremtid.
Det betyr at vi må fortsette å stå aktivt opp for rettighetene våre og ikke forholde oss tause.
Dette innebærer blant annet å ha en helt klar forståelse av hva som har blitt gjort mot oss de siste fire årene.
Vi må forstå at vi har blitt systematisk lurt, koordinert og permanent lurt.
Og vi må påpeke at de høyeste statsmyndighetene fortsatt i dag holder fast ved denne løgnstrukturen og fortsatt forfølger
og straffer leger som sier det rette og gjør det rette.
Og vi må alle sammen stå opp mot dette og aktivt hjelpe disse legene, disse modige
menneskene, med vår stemme! Takk til dere alle.
Jeg har identifisert en virkelig nødsituasjon.
En akutt tilstand ble nevnt av den anerkjente kollegaen, legen Sharon ved de ungdomspsykiatriske sentrene.
Og jeg har lagt merke til unntakstilstanden i advokatfirmaet mitt.
Folk kjørte meg hardt, og jeg klarte ikke engang å svare på e-post.
Det var unntakstilstand der fordi staten hadde ført hele befolkningen bak lyset og
fratatt dem deres grunnleggende rettigheter.
Vi må heve våre stemmer her. Vi må ikke gi oss under noen omstendigheter. Det er utgangsposisjonen.
Jeg vil også gjerne påpeke hvordan vi gjør dette nå.
Det finnes tusen forskjellige måter.
De har sin måte å gjøre det på. De har sitt miljø. De har sine styrker og sin kompetanse.
Og ikke tro at det bare finnes én petisjon. Jeg skal nevne noen underskriftskampanjer om et øyeblikk.
Men du er løsningen. Det var det aller første jeg ville si.
OK, nå kan jeg være mer spesifikk.
En rask henvendelse fra din side, kanskje?
Det er veldig interessant.
Den andre runden er også ment å være mer av en presentasjon, fordi løsningene også krever en stringent presentasjon.
I høyden kanskje et spørsmål i forbindelse med grunnleggende rettigheter, for det nevnte du nettopp.
Jeg tror at mange nå har opplevd en utrolig resignasjon, ikke bare i de yrkene du nevnte, men også blant folk flest.
Og mange kunne på en eller annen måte ikke skjønne at de ble fortalt én ting og oppfattet noe helt annet.
Jeg tror det ga et enormt oppsving igjen når det gjelder politikerlede.
Handler det mer om å finne en løsning nå og gjenvinne modenhet, handler det mer om å gjenopprette tilliten til politikken?
Eller er det kanskje snakk om å ta en helt annen tilnærming og si: Vi stoler ikke lenger
på politikken her, vi tror ikke lenger på den.
Vi går vår egen vei, så å si, ved å bygge nettverk. Grasrotarbeid, hva som helst.
Jeg snakker ikke om revolusjoner eller noe sånt.
Jeg mener bare nettverksbygging i betydningen aktiv borgermotstand.
Hva er fremgangsmåten?
Ja, dagens politikk er en refleksjon av våre valg, våre medmenneskers valg.
Så vi må begynne med våre medmennesker.
Vi er folket. Det betyr å overbevise våre medmennesker.
Det er ikke vår oppgave å gjenopprette tilliten til politikken, men å velge de politikerne vi stoler på.
Og de må bevise at de er tilliten vår verdig.
Det er utgangsposisjonen.
Da må vi i bunn og grunn innse det:
Siden andre verdenskrig har vi vært vant til å få grunnleggende rettigheter.
At grunnlaget for vår velstand bare måtte skapes gjennom arbeid.
Alt vi trengte å gjøre var å trene, jobbe hardt og utføre yrket vårt.
Men det var aldri noen tvil om at vi måtte ut i gatene.
Det ville aldri ha falt oss inn, i hvert fall ikke meg, å holde slike taler og gå på demonstrasjoner.
Og dessverre må vi ta vare på den til vi får våre grunnleggende rettigheter tilbake.
Vi må med andre ord foreta et paradigmeskifte.
Vi må kreve tilbake våre grunnleggende rettigheter ved å kreve dem av politikerne. Og det gjør vi nedenfra og opp.
Og det er der jeg blir veldig spesifikk.
Det er en spesifikk dato i forbindelse med Verdens helseorganisasjon, med justeringer av helsereglementet.
Jeg nevnte det tidligere, 19. juli.
Hvis våre regjeringer ikke har protestert mot disse justeringene innen den tid - dvs. ikke har sendt inn en
erklæring om innvendinger til WHO i Genève - vil disse justeringene bli juridisk bindende.
Da vil revurderingen være over. WHO vil ta dette som et signal:
"Ja, de stemmer overens med fortiden. Nå må vi stramme skruen litt mer."
Det er budskapet som når frem til WHO.
Det betyr at det vi først og fremst kan gjøre, er å bruke energien vår på å sikre at politikere på lokalt, regionalt
og føderalt nivå innser dette: Vi må holde foten innenfor.
Det finnes forskjellige underskriftskampanjer: Her i Østerrike, i Vorarlberg, ble presentert
i går av en dame som gjør dette for Østerrike.
I Sveits har vi aksjonsalliansen Det frie Sveits.
Jeg støtter også denne aksjonsalliansen med presentasjoner og innspill.
Vi startet en underskriftskampanje for to måneder siden.
Målet med oppropet er å sende et signal til parlamentarikerne når de møtes til sommersesjon i juni - og justeringene
skal debatteres i Sveits - som de aldri har sett før.
Nemlig 100 000 underskrifter; folk som sier: Avvis disse helseforskriftene! Vi vil ha en ny vurdering først!
Dette er et mulig skritt, en mulig tilnærming.
Du må gjøre din stemme hørt. Tro aldri at det er nytteløst.
Jeg vet ikke, det var det Sharon nettopp sa.
Hva ville ha skjedd - vi vet ikke engang hva som ville ha skjedd - hvis ingen hadde tatt til gatene i 2020, 2021, 2022?
La aldri noen fortelle deg at det er ubrukelig!
Det var hundretusener av dem i Wiens gater.
Og det er nettopp med den samme logikken vi må uttrykke og fremheve oss selv.
Med alle de mulighetene vi har, og som til slutt vil bli anerkjent.
Skriv brev og delta i underskriftskampanjer.
Aksjonsalliansen Fritt Sveits kan også signeres fra utlandet.
Og oppmuntre til informasjon i miljøet ditt.
Jeg hører stadig fra leger at folk som lider av helseproblemer, alltid er villige til å lytte - for å forstå
hvor problemene kommer fra og hvem som kan hjelpe dem.
La oss være de som gir denne hjelpen.
Så vi vil fortsette å bringe folk for folk over på vår side.
Jeg vil ikke spytte i suppen din og gi deg Party Pooper.
Det er bare det at når vi snakker om disse spørsmålene her, så vil alle i dette rommet blindt
skrive under på det du sier nå. Og det gir mening.
Og vi er en del av et visst fellesskap her.
Når du sier noe sånt, er det selvfølgelig som en ballbinge.
Jeg tror ikke du vil finne noen selvmotsigelse der.
Det er helt i orden. Det er også berettiget.
Det eneste store problemet er stigmatiseringen, utestengingen.
Alle som sitter her har allerede hatt denne opplevelsen. Eller de aller fleste av dem, vil jeg anta.
Og vi innser også til syvende og sist at vi alle mer eller mindre fortsatt er oss selv nærmest, fem år etter Corona, dessverre.
Så det finnes en taus majoritet der ute, som dessverre fortsatt avgjør valgene for øyeblikket. Og du når ikke gjennom til dem.
Hengslet er public service-mediene.
Hengslet er denne taushetsspiralen i det offentlige rom, på ulike områder, i kultursektoren og andre steder, der alt vi sier
og gjør her, faktisk blir skjøvet inn i konspirasjonshjørnet og inn i svermerhjørnet, og fortsatt blir det.
Og den store utfordringen med alt du sier, er dette: Hvordan bryter vi gjennom denne muren mot omverdenen?
For vi vil ofte ikke høre det, men dessverre blir vi marginalisert som en slags sekt.
Selv om vi jo faktisk jobber med objektive fakta, med fakta som ikke kan motbevises.
I motsetning til den andre siden: De lyver, de jukser, de bruker feil informasjon.
Vi har den ekte informasjonen. Desinformasjonen er på den andre siden.
Men den offentlige oppfatningen er at vi fortsatt er "spinnere".
Hva kan vi gjøre for å bryte ut av denne formen?
For jeg ser et veldig stort problem - spesielt med tanke på fremtiden - at det kan være mye mer som foregår for øyeblikket
for å drive denne desinformasjonen og sensuren fremover.
Stikkord EU, lov om digitale tjenester. Erwin nevnte det innledningsvis.
Hva kan gjøres for å formidle det du nå har oppsummert til dem som ennå ikke er klar over problemet?
Utenfor boblen vår.
Jeg kan ikke snakke for alle. Men de siste tre-fire årene har jeg alltid vært på jakt etter et
prinsipp. Nemlig hvor er motstanderens mur svakest?
Og jeg ga alt jeg hadde der. Men jeg ga alt jeg hadde. Og jeg ga meg ikke.
Og derfor kom det ikke bare en anmeldelse mot Swissmedic, men også en helt ny utgave 2.0.
Jeg sa til hele teamet: Vi skal gjøre enda mer, enda bedre, enda skarpere.
Og vi arrangerer en pressekonferanse som aldri før har vært gjennomført i Sveits.
Professor Martin Haditsch var for øvrig også til stede her og hjalp til, og professor Andreas Sönnichsen hjalp til.
Og det svakeste punktet i hele denne løgnhistorien, som du kan forklare for enhver barnehagelærer eller redaktør eller
nasjonalråd i løpet av et minutt, ugjendrivelig - fra mitt synspunkt, i denne
sammenhengen med hele det modifiserte mRNA, er dette:
Det er ugjendrivelig og udiskutabelt at da disse stoffene ble tatt i bruk, forelå det ingen studier som
kunne belyse virkningene på mellomlang og lang sikt, og særlig ikke de skadelige bivirkningene.
Per definisjon betyr dette at et stoff har blitt introdusert i blinde.
Fase 3-studien er ennå ikke fullført. Den ble utført i sanntid.
Hele befolkningen ble med andre ord utsatt for et eksperiment.
Man må komme dit gjennom dialog:
Er du enig med meg - spør kollegene dine - eller har du noen bevis for at i desember 2020 studere
forslag til effekten om tre år, om fire år, om fem år?
Så vær så snill og vis oss dette beviset.
- Eksisterer ikke.
Og nå kommer den juridiske delen av det, som jeg bare berørte tidligere, men jeg nevnte det.
Dette er ufravikelig folkerett og ufravikelig konstitusjonell rett.
Dette er det absolutte forbudet mot å utføre eksperimenter på mennesker uten deres fulle
informasjon og frivillige samtykke, i et nøtteskall.
Den viktigste informasjonen som burde ha blitt gitt til folk, ville som et minimum ha vært Vi
beklager, men vi vet ikke hva utfallet vil bli.
Det er et forsøk. Vi håper det blir bra; vi tror det blir bra.
Men vi kan ikke love noe som helst.
Burde ha fått et minimum!
Og den dag i dag er denne nøkkelinformasjonen undertrykt, for ikke å snakke om all den andre informasjonen.
Og det er det svakeste punktet for meg!
Det svakeste poenget vil jeg be deg om å komme med hvis du noen gang får sjansen til å sitte i en
diskusjonsgruppe, foran TV-en eller må snakke med andre.
Du er den eneste personen, og du føler et stort nervøst press, så kommer du med dette poenget ugjendrivelig på det
faktiske nivået og ugjendrivelig på det juridiske nivået.
Det er min anbefaling å bruke det, et argument jeg gir deg.
For da kunne verden innse hvilken stor forbrytelse som har blitt begått mot alle. Både mot dem som tok stoffene
uten informert samtykke, og mot dem som ble diskriminert fordi de ikke tok disse stoffene.
Finn ditt sted der du sier: Dette er mitt sted, der jeg vet at motstanderens mur er
svakest eller våre kort er sterkest. Og fortsett!
Alt dette er bare, som jeg sier nå, usynlige vegger.
Gå gjennom det. Løp gjennom det og fortsett, helt uforstyrret, fredelig, saklig og humoristisk.
Det var også en fin avslutning. Tusen takk skal du ha.
Kjære seere, flere bidrag fra dette arrangementet i Dornbirn kan allerede sees på HOCH2.TV.
Du finner lenkene under dette programmet.
Vi vil gjerne benytte anledningen til å takke HOCH2.TV for det utmerkede samarbeidet.