Patrik Baab - politologs un žurnālists - ilgus gadus strādājis sabiedriskajās raidorganizācijās un bijis ļoti
tuvu kara realitātei Austrumukrainā, Afganistānā un citur.
2023. gada rudenī līdzās daudzām citām grāmatām tika izdota arī grāmata "Abās frontes pusēs - mani ceļojumi Ukrainā".
Kāpēc tu neej - ej uz karu!
Ar šiem provokatīvajiem vārdiem Patriks Baabs savā emocionālajā dzejolī vēlas piespiest sešpadsmitgadnieku domāt.
Baab ir cilvēks, kurš zina, par ko raksta.
Teo, kā sauc 16 gadus veco meiteni, ir parasts pusaudzis, kurš ir nolēmis iestāties bruņotajos spēkos.
Viņš pārstāv citus sava vecuma cilvēkus, kuri vēlas spert šo soli.
Katastrofālākais ir tas, ka gandrīz visiem viņiem ir maldīgas cerības.
Viņi ir naivi noticējuši Bundesvēra reklāmdevējiem.
Viņi prasmīgi izmanto jauniešu alkas pēc piedzīvojumiem un aizrautību ar tehnoloģijām,
lai ieinteresētu viņus par karjeru Bundesvērā.
Vēl ir absurdā kara propaganda, kas neapstājas pat skolās.
Tas viss nes augļus.
Teo vēlas kaut ko darīt miera labā un aizstāvēt savu valsti, kā viņš paskaidroja TV raidījumu vadītājai Annai Villai.
"Es apzinos riskus," viņš apstiprināja viņas programmā.
Bet vai tas tā patiešām ir?
Patrik Baab par to šaubās.
Dzejoļa formā viņš aicina viņu doties līdzi uz Doņecku.
Viņš brutāli un atklāti parāda viņam kara šausmas.
Viņa vēstījums ir skaidrs:
Jebkurā militārajā konfliktā šobrīd runa nav par savas valsts aizsardzību!
Drīzāk karavīrus ļaunprātīgi izmanto varas un peļņas apsēsti virves vilcēji.
Lai īstenotu savus mērķus, viņu palīgi met cilvēkiem acīs smiltis.
Viņi provocē, kurina cilvēkus viens pret otru un aizkulisēs berzē rokas.
Beigu beigās tautu gaida nāve, postījumi, ciešanas un nebeidzamas skumju asaras.
Kāpēc tu neej - ej uz karu!
Aizkustinošs dzejolis, veltījums mieram ...
Jūs vēlaties darīt to, kas patiešām ir svarīgi?
Tad dari to!
Pievienojies Bundesvēram!
Jūs vēlaties aizstāvēt Rietumu vērtības, mūsu brīvību, kā toreiz Afganistānā?
Tad dodies!
Es esmu vecs. Es tevi neapturēšu.
Jūs vēlaties zināt, ko nozīmē karš? Tad ej!
Uz karu!
Jūs vēlaties aizstāvēt savu valsti? Tad ej!
Ļaujiet man jums pateikt, ka krievi nāk, ka Putins rīt būs pie durvīm, ja mēs šodien viņu nenovērsīsim no mums Donbasā!
Ticiet tam, ko jums stāsta, jo tam, kas neko nezina, daudz kam jātic, un tas, kas netic
mūsu propagandai, dara mūsu ienaidnieku darbu!
Ļaujiet viņiem jūs uzkurināt pret krieviem!
Uz priekšu! Aizver acis un dodies!
Ejiet tur, kur melnā zeme jau ir mērcēta ar simtiem tūkstošu ukraiņu un krievu asinīm.
Uz priekšu!
Virs jūsu līķa aug arī zāle.
Dodies ar mani uz Doņecku, kur pat bērni mācās, ko nozīmē karš,
, kur šis karš nesākās 2022. gadā, bet jau 2014. gadā, uz Maidana,
kur šis karš sākās ar Labā sektora slepkavībām, ko jūs nedzirdat skolā, ne universitātēs.
Dodies ar mani uz pilsētu, kur visi zina, ko nozīmē dzīvot nāves zonā.
Kur skolēni pēc zvana zvana pārtraukumā ložņā zem galda , jo baidās no nākamās bumbas sprādziena,
un naktīs sapņos viņi visu mūžu vēro, kā nāve dara savu darbu.
Ej ar mani uz Mariupoli, , kur uz pagraba sienas ar baltu krāsu rakstīts: Sdez Detje! Šeit vēl dzīvo bērni!
Bet pagrabs ir nodedzis.
Šeit vairs neviens nedzīvo.
Ja vēlies uzzināt, ko nozīmē karš, tad nāc!
Ja vēlies doties ar mani uz kontaktlīniju, nāc!
Nāc, , ja vēlies caur izdegušām logu ailēm ielūkoties bezdibenī,
, kad tu nevari čurāt grāvī, jo tur ir tauriņu mīnas,
, ja vairākas dienas nevar nomazgāties,
, kad pēdējo devu ir apēdušas tārpi un vairs nav ko ēst ,
kad esi mitros pagrabos kopā ar citiem netīriem un apjukušiem cilvēkiem laizot taukainas dūņas no radiatora,
, ja dzer tikai netīru ūdeni,
, ja no šī netīrā, piesārņotā ūdens jūs saslimstat ar dizentēriju,
, kad jums ir jāsit virs pērkona un , kad nevarat atrast zāli, lai noslaucītu savu pakaļu,
, ja pirmās, otrās, trešās, trešās, ceturtās, piektās dienas vēl joprojām valkā tās pašas bikses un tajās
vēl aizvien krājas vecie, sacietējušie izkārnījumi,
, kad naktī guļat dubļos, piesūkušies ar armijas parka, un , kad ziemā sasalstat uz platformas aukstā patversmē,
, kad utis un blusas inficē jūsu smirdošo uniformu,
, kad uz ādas barojas neskaitāmi kukaiņi, , kad tev ir kašķis,
, kad aukstie, mitrie dubļi, kuros tu dienu no dienas stāvi līdz potītēm, pārvērš pēdas ādu
zilgani pelēcīgā krāsā un pamazām sabojā pēdu,
, kad amputētās, asiņainās tranšejas pēdas gulēja kaudzē netīrumos,
Kad žurkas grauž līķus
un vārnas izēd mirušo acis un zarnas ,
, kad dzirdat policistu svilpi,
, kad viņi tevi dzen lejā pa trepēm ar izvilktu pistoli, ar pirkstu uz sprūda, un tu
izkāp no tranšejas ložmetēju apšaudē, mīnu laukā,
, kad bezpilota lidaparāti lido jums pretī kā bariņš,
, kad naktī nevar gulēt, jo ievainotie iestrēguši dzeloņstiepļu tranšejās, sten un lūdz savu māti,
, kad tu guļ uz netīras palagi militārajā slimnīcā un tev niez kāja, un tu gribi saskrāpēt kāju,
bet nav palikusi neviena kāja, jo tev tika amputēta kāja,
ja tikai fantomiskās sāpes atgādina, ka kādreiz tev bija kāja, bet tagad ir tikai saitē ievietots celms, kas ir asiņojis cauri,
, kad raķetes mērķē uz jūsu tālruni un sasniedz mērķi aukstā ģeometrijā,
, kad viss, kas paliks no tavām bruņām, būs izkausēts metāls, , kad tu sadegsi uguns lodē 1400 grādu temperatūrā,
, tad jūs zināt, ko nozīmē karš.
Tātad uz priekšu!
Izbaudiet brīvības un piedzīvojumu garšu!
Ej un kļūsti par varoni!
Iet, kad vara un mediji turas kopā kā piķis un sērs.
atdod savu dzīvību par tiem, kas tevi tur sūta, bet paši tur neiet!
Nežēlojiet sevi! Iet!
Ejiet uz nāvi par tiem, kas saka runas cilvēkiem TV tērzēšanas šovos, kas paliek uz skatuves vai bunkurā un
liek savus bērnus pēdējā lidmašīnā uz ārzemēm, pārliecināti transatlantiķi, kādi viņi ir.
Uz priekšu! Ja jūs krītat, akciju tirgus pieaugs! Tāpēc ej!
Bet vispirms paskaties uz viņiem, kā viņi sēž redakcijās aiz saviem rakstāmgaldiem un maisa kafijas tasītes,
muižnieki, kas savus bērnus pat nesūta uz grāvi, uz viņiem labi paskatieties,
valdības hasbardeur un shellackers, kas vēlas piegādāt Taurus, bet slapjš sevi pie pirmā šāviena,
paskatieties uz viņiem, bruņu bosiem, kas dzēš šampanieša korķus, kamēr citiem no viņu ieročiem asiņo .
Aplūkojiet tos tuvāk.
Jums vienkārši jāpaskatās šiem cilvēkiem acīs.