Patrik Baab - statsviter og journalist - jobbet i mange år for allmennkringkastere og var svært tett på krigens
virkelighet i Øst-Ukraina, Afghanistan og andre steder.
Høsten 2023 ble "På begge sider av fronten - Mine reiser i Ukraina" utgitt sammen med en rekke andre bøker.
Hvorfor går du ikke - gå i krig!
Med disse provoserende ordene vil Patrik Baab tvinge en 16-åring til å tenke i sitt følelsesladde dikt.
Baab er en som vet hva han skriver om.
Theo, som 16-åringen heter, er en helt vanlig tenåring som har bestemt seg for å verve seg til de væpnede styrkene.
Han er representativ for andre på hans alder som ønsker å ta dette steget.
Det katastrofale er at nesten alle har falske forventninger.
De har naivt falt for Bundeswehrs reklamer.
De utnytter ungdommens eventyrlyst og begeistring for teknologi på en dyktig måte for å
få dem interessert i en karriere i Bundeswehr.
Og så er det den absurde krigspropagandaen, som ikke engang stopper ved skolene.
Alt dette bærer frukter.
Theo ønsker å gjøre noe for freden og forsvare landet sitt, som han forklarte til TV-programleder Anne Will.
"Jeg er klar over risikoen", bekreftet han i programmet hennes.
Men er det virkelig slik?
Patrik Baab tviler på dette.
I form av et dikt inviterer han ham til å reise med ham til Donetsk.
Han viser ham brutalt og åpent krigens redsler.
Budskapet hans er klart:
I enhver form for militær konflikt handler det i dag ikke om å beskytte sitt land!
I stedet blir soldatene misbrukt av makt- og profittfikserte stråmenn.
For å nå sine mål kaster deres hjelpere sand i øynene på folk.
De provoserer, hetser folk mot hverandre og gnir seg i hendene bak kulissene.
Det folkene sitter igjen med til slutt, er død, ødeleggelse, lidelse og endeløse tårer av sorg.
Hvorfor drar du ikke ut i krig?
Et gripende dikt, en hyllest til freden ...
Vil du gjøre det som virkelig teller?
Så gjør det!
Meld deg inn i Bundeswehr!
Vil du forsvare vestlige verdier, vår frihet, som den gang i Afghanistan?
Så gå!
Jeg er gammel. Jeg skal ikke stoppe deg.
Vil du vite hva krig betyr? Så gå!
Gå til krig!
Vil du forsvare landet ditt? Så gjør det!
La meg fortelle dere at russerne kommer, at Putin vil stå ved døren i morgen, hvis vi
ikke holder ham borte fra oss i Donbass i dag!
Tro på det de forteller dere, for den som ikke vet noe, må tro mye, og den som ikke tror
på vår propaganda, går våre fienders ærend!
La dem hisse dere opp mot russerne!
Gå! Lukk øynene og gå!
Dra dit hvor den svarte jorden allerede er gjennomvåt av blodet fra hundretusener av ukrainere og russere.
Gå!
Gress vil også vokse over liket ditt.
Bli med meg til Donetsk, hvor selv barna lærer hva krig betyr,
der denne krigen ikke startet i 2022, men allerede i 2014, på Maidan,
hvor denne krigen startet med drapene på Høyresektoren, det du ikke hører på skolen, ikke på universitetene.
Bli med meg til byen, der alle vet hva det vil si å leve i dødssonen.
Der skolebarn kryper under bordet når det ringer ut i friminuttene, fordi de frykter den neste bombetrusselen,
og hvor de om natten, i drømmene sine, et helt liv med å se døden gjøre sitt arbeid.
Bli med meg til Mariupol, hvor det står på kjellerveggen med hvit maling: Sdez Detje! Her bor det fortsatt barn!
Men kjelleren er utbrent.
Ingen bor her lenger.
Hvis du vil finne ut hva krig betyr, så kom!
Hvis du vil bli med meg til kontaktlinjen, så kom!
Kom, , hvis du vil se gjennom utbrente vindushuler ned i avgrunnen,
når du ikke kan tisse i grøfta fordi det er sommerfuglminer der,
hvis du ikke kan vaske deg på flere dager,
når den siste rasjonen er spist opp av mark og det ikke finnes noe annet å spise ,
når du sitter i fuktige kjellere sammen med andre skitne og fortvilte mennesker og
slikker det fettete slammet ut av radiatoren,
hvis du bare har skittent vann å drikke,
hvis du får dysenteri av dette skitne, forurensede vannet,
når du må drite over tordenbolten og når du ikke finner noe gress å tørke deg i ræva med,
hvis du fortsatt bruker de samme buksene den første, andre, tredje, fjerde, femte dagen og den
gamle, herdede avføringen fortsatt samler seg i dem,
når du ligger i møkka om natten i den gjennomvåte militærparkasen din, og når du får frostskader på
et lasteplan i et iskaldt tilfluktsrom om vinteren,
når lus og lopper angriper den illeluktende uniformen din,
når myriader av insekter spiser på huden din, når du får skabb,
når den kalde, fuktige gjørmen du står i til anklene dag ut og dag inn, gjør huden på
foten blågrå og gradvis får foten til å råtne,
når de amputerte, blodige skyttergravsføttene ligger i en haug i jorda,
Når rottene gnager på likene
og kråkene spiser ut øynene og innvollene på de døde ,
når du hører betjentenes fløyte,
når de jager deg ned stigen med pistolen trukket, fingeren på avtrekkeren og ut av
skyttergraven, inn i maskingeværild og minefelt,
når dronene kommer flygende mot deg i en sverm,
når du ikke får sove om natten fordi de sårede sitter fast i piggtrådgravene og stønner og trygler etter moren sin,
når du ligger og vrir deg på et skittent laken på militærsykehuset og det klør i foten og du har lyst til å klø deg på foten,
men du har ingen fot igjen fordi beinet ditt ble amputert,
hvis bare fantomsmerten minner deg om at du en gang hadde et ben, der det nå bare er en
stump i en bandasje som har blødd gjennom,
når missilene sikter mot telefonen din og når målet i kald geometri,
når alt som er igjen av rustningen din er smeltet metall, når du brenner opp i en ildkule på 1400 grader,
, så vet du hva krig betyr.
Så gå!
Få en smak av frihet og eventyr!
Gå og bli en helt!
Gå, når makten og mediene henger sammen som bek og svovel.
Gi ditt liv for dem som sender deg dit, men som ikke går dit selv!
Ikke synes synd på deg selv! Gå nå!
Gå i døden for dem som holder taler til folket i TV-snakk-show, som holder seg på scenen eller i bunkeren og
setter sine egne barn på det siste flyet utenlands, overbeviste transatlantister som de er.
Gå! Hvis du faller, vil aksjemarkedet stige! Så gå!
Men først se på dem, hvordan de sitter bak skrivebordene sine i redaksjonene sine og rører i kaffekoppene sine,
muzziene som ikke engang sender barna sine i grøfta, ta en god titt på dem,
hasbardeurer og skalkeskyttere i regjeringen som vil levere Taurus, men tisser på seg ved første hagleskudd,
se på dem, rustningssjefene som spretter champagnekorker mens andre blør i hjel av våpnene sine .
Ta en nærmere titt på dem.
Du må bare se dem i øynene.