Patrik Baab - statsvetare och journalist - arbetade i många år för public service-bolagen och var mycket nära verkligheten
i kriget i östra Ukraina, Afghanistan och på andra håll.
Hösten 2023 utkom "På båda sidor om fronten - Mina resor i Ukraina" tillsammans med många andra böcker.
Varför går du inte - gå ut i krig!
Med dessa provocerande ord vill Patrik Baab tvinga en 16-åring att tänka till i sin känslomässiga dikt.
Baab är en person som vet vad han skriver om.
Theo, som 16-åringen heter, är en vanlig tonåring som har bestämt sig för att ta värvning i försvarsmakten.
Han är representativ för andra i hans ålder som vill ta detta steg.
Det katastrofala är att nästan alla har falska förväntningar.
De har naivt fallit för Bundeswehrs reklammakare.
De utnyttjar skickligt ungdomarnas äventyrslusta och teknikintresse för att få dem
intresserade av en karriär inom Bundeswehr.
Sedan har vi den absurda krigspropagandan, som inte ens stannar vid skolorna.
Allt detta bär frukt.
Theo vill göra något för freden och försvara sitt land, vilket han förklarade för TV-programledaren Anne Will.
"Jag är medveten om riskerna", bekräftade han i hennes program.
Men är det verkligen så?
Patrik Baab är tveksam till detta.
I form av en dikt bjuder han in honom att följa med honom till Donetsk.
Han visar honom brutalt och öppet krigets fasor.
Hans budskap är tydligt:
I alla typer av militära konflikter handlar det för närvarande inte om att skydda sitt land!
Snarare blir soldaterna utnyttjade av snörplockare som är besatta av makt och vinst.
För att kunna förverkliga sina mål kastar deras medhjälpare sand i ögonen på folk.
De provocerar, hetsar upp människor mot varandra och gnuggar händerna bakom kulisserna.
Det som återstår för människorna i slutändan är död, förödelse, lidande och oändliga tårar av sorg.
Varför går du inte - gå ut i krig!
En gripande dikt, en hyllning till freden...
Vill du göra det som verkligen räknas?
Gör det då!
Gå med i Bundeswehr!
Vill du försvara västerländska värderingar, vår frihet, som då i Afghanistan?
Då kör vi!
Jag är gammal. Jag ska inte hindra dig.
Vill du veta vad krig betyder? Gå då!
Gå ut i krig!
Vill du försvara ditt land? Gå då!
Låt mig säga er att ryssarna kommer, att Putin kommer att stå vid dörren i morgon, om vi
inte håller honom borta från oss i Donbass i dag!
Tro på vad de säger, för den som inte vet något måste tro mycket, och den som inte tror
på vår propaganda går våra fienders ärenden!
Låt dem hetsa upp dig mot ryssarna!
Kör! Slut ögonen och kör!
Gå dit där den svarta jorden redan är dränkt i blodet från hundratusentals ukrainare och ryssar.
Kör!
Gräs kommer också att växa över ditt lik.
Följ med mig till Donetsk, där till och med barnen lär sig vad krig innebär,
där detta krig inte började 2022, utan redan 2014, på Maidan,
där det här kriget började med morden i Högra sektorn, det man inte hör i skolan, inte på universiteten.
Följ med mig till staden, där alla vet vad det innebär att leva i en dödszon.
Där skolbarn kryper under bordet när klockan ringer på rasten, eftersom de är rädda för nästa bombhot,
och där de på natten, i sina drömmar, en livstid av att se döden göra sitt arbete.
Följ med mig till Mariupol, där det står på källarväggen med vit färg: Sdez Detje! Här bor fortfarande barn!
Men källaren är utbränd.
Ingen bor här längre.
Om du vill veta vad krig betyder, kom då!
Om du vill följa med mig till kontaktlinjen, kom!
Kom, om du vill titta genom utbrända fönstergrottor ner i avgrunden,
när man inte kan kissa i diket för att det finns fjärilsminor,
om du inte kan tvätta dig på flera dagar,
när den sista ransonen har ätits upp av maskar och det inte finns något annat att äta ,
när du är i fuktiga källare med andra smutsiga och förvirrade människor slickar det feta slammet ur kylaren,
om du bara har smutsigt vatten att dricka,
om du får dysenteri av det här smutsiga, förorenade vattnet,
när du måste skita över thunderbolt och när du inte kan hitta något gräs att torka dig i arslet med,
om du fortfarande har samma byxor på dig den första, andra, tredje, fjärde, femte dagen och den
gamla, härdade avföringen fortfarande samlas i dem,
när du ligger i smutsen på natten i din genomblöta arméparkas och när du får frostskador på
ett flak i ett iskallt skyddsrum på vintern,
när löss och loppor angriper din illaluktande uniform,
när myriader av småkryp äter på din hud, när du får skabb,
när den kalla, fuktiga leran, som man står i till ankeldjupet dag ut och dag in, gör huden på
foten blågrå och gradvis får foten att ruttna,
när de amputerade, blodiga skyttegravsfötterna ligger i en hög i smutsen,
När råttorna gnager på liken
och kråkorna äter ut de dödas ögon och tarmar ,
när du hör polisens visselpipa,
när de jagar dig nerför stegen med pistolen dragen, fingret på avtryckaren och ut ur
skyttegraven in i kulspruteelden, in i minfälten,
när drönarna flyger mot dig i en svärm,
när man inte kan sova på nätterna för att de sårade sitter fast i taggtrådsgravarna och jämrar sig och ber om sin mamma,
när du ligger och vrider dig på ett smutsigt lakan på militärsjukhuset och det
kliar i foten och du vill klia dig på foten,
men det finns ingen fot kvar eftersom ditt ben amputerades,
om bara fantomsmärtan påminner dig om att du en gång hade ett ben, där det nu bara finns
en stump i ett bandage som har blött igenom,
när missilerna siktar på din telefon och når sitt mål i kall geometri,
när allt som återstår av din rustning är smält metall, när du brinner upp i ett eldklot på 1.400 grader,
då vet du vad krig betyder.
Så kör!
Få en smak av frihet och äventyr!
Gå och bli en hjälte!
Gå, när makten och media håller ihop som beck och svavel.
Ge ditt liv för dem som skickar dig dit men inte går dit själva!
Tyck inte synd om dig själv! Gå nu!
Gå i döden för dem som håller tal till folket i TV:s chattprogram, som stannar på scenen eller i
bunkern och sätter sina egna barn på det sista planet över havet, övertygade transatlantiker som de är.
Kör! Om du faller, stiger börsen! Så kör!
Men först titta på dem, hur de sitter bakom sina skrivbord på sina redaktioner och rör om i kaffekopparna,
de muzzies som inte ens skickar sina barn till diket, ta en ordentlig titt på dem,
de hasbardeurs och shellackers i regeringen som vill leverera Taurus, men kissar på sig vid första hagelsvärmen,
titta på dem, pansarbossarna som låter champagnekorkarna smälla medan andra blöder ihjäl av sina vapen .
Ta en närmare titt på dem.
Man måste bara se dem i ögonen.