Sa zadovoljstvom danas u našem intervjuu dočekujemo Stefana Schuberta.
Gospodin Schubert je bivši policajac, novinar, priznati stručnjak za sigurnost i autor raznih knjiga,
uključujući nekoliko bestselera poput Der geheime Krieg gegen Deutschland (Tajni rat protiv Njemačke).
Njegove knjige crpe iz njegove bivše karijere policajca i opsežno se bave temama unutrašnje sigurnosti, kriminala i migracija.
Gospodine Schubert, ovo je vaš prvi intervju za Kla.TV.
Želite li se predstaviti našim gledaocima i reći im nešto o svojoj pozadini?
Da, dobro popodne. Hvala vam puno na pozivu.
Da, već ste nam rekli većinu toga, zapravo bivši policajac.
Uvijek sam morao pričati priče na zabavama, porodičnim okupljanjima, među prijateljima, a onda su ljudi govorili:
"Trebao bi to zapisati", i tako sam zapravo počeo pisati.
Sada postoji dvanaest knjiga, vjerujem da su četiri ili pet Spiegelovih bestselera.
Sada, prije nego što je lista bestselera časopisa Spiegel bila manipulirana na takav način da je nemoguće bilo kome iz, recimo,
nezavisnih medija da se nađe na toj listi, što je sasvim drugo pitanje, također sam u posljednjih osam mjeseci,
mislim, pokrenuo YouTube kanal pod nazivom Schubert's Lagemeldung, na kojem svakodnevno objavljujem.
Bio bih oduševljen kad bi svi svratili, pretplatili se i nešto napisali u komentarima. Na kraju krajeva, također dajem
redovne intervjue za druge medijske formate, ovisno o tome šta se dešava, a nažalost, ovih dana se dešava mnogo toga, mora se reći.
Kaže se da imate dobre kontakte sa sigurnosnim vlastima, policijom i tajnim službama.
Kako se to razvilo? Obično su takvi krugovi nepristupačni.
Pa, dijelom zato što i sam potičem iz tog okruženja, naravno. Pohađao sam obuke i radio u raznim odjelima i institucijama, a
ljudi s kojima sam tada počeo također su napredovali i izgradili karijere. Također je istina da su se
mnogi od njih javili nakon što su izašle prve knjige.
Zatim sam uspostavio nove kontakte i već sam u poštanskom sandučiću pronašao neke dokumente i tako dalje.
Dakle, tako to stoji: glas se pročuo među sigurnosnim vlastima i, kao rezultat toga, zapravo sam prilično dobro informisan.
Da, to znači da imate opsežnu mrežu, pa možete pristupiti informacijama koje inače ne biste mogli dobiti.
Zaista, da, ali sada je tako da postoji pritisak na vlasti i pojedinačne policajce da otkriju zloupotrebe.
Da je također sve teže naći se.
Više nije moguće ni putem telefona, i to već prilično dugo nije bilo moguće.
I tako su vanjski posmatrači potpuno nesvjesni pritiska koji se nakuplja unutar vlasti da šute o neuspjesima i da
pristanu na zataškavanje koje nalažu njihovi politički nadređeni. Dakle, ovdje je mnogo toga ozbiljno pogrešno.
Da, pa hajde da počnemo s temom zataškavanja.
2016. godine Anis Amri je izvršio napad na berlinском božićnom sajmu, upravljajući kamionom u masu.
Prvi veliki islamistički teroristički napad u Njemačkoj u novijoj historiji.
Napisao si knjigu, Anis Amri i Savezna vlada.
I tamo, pozivajući se na vaše istraživanje i dosjee koje ste sastavili, pišete da su
sigurnosne vlasti bile dobro upoznate s Anisom Amrijem.
Napad se dogodio pod budnim okom velikog broja vlasti.
A vi tvrdite da je, uprkos brojnim prethodnim osudama, počinitelju data potpuna sloboda i
čak mu je dozvoljeno da se kasnije izbjegne.
A onda je sve zataškasano. To su vrlo ozbiljne optužbe.
Jer to znači da je savezna vlada namjerno prihvatila smrt dvanaest osoba i povrede još 70 drugih.
Koje dokaze imate za ove ozbiljne tvrdnje?
Da, zaista, ovo su vrlo ozbiljne optužbe.
I dobio sam 20.000 dokumenata od svih vlasti.
Također sam uspio razgovarati s istražiteljem za terorizam koji je bio izravno uključen u slučaj i koji mi je na to ukazao.
Rekao je da već godinu i po pokušavamo uhapсити Anisa Amrija. Ne možemo dobiti nalog za hapšenje.
Imali smo četiri sastanka licem u lice s nadređenima koji su rekli: ostavite čovjeka na miru, uprkos ozbiljnim
zločinima, uprkos ubodima nožem u narko-sceni, uprkos direktnim kontaktima s IS-om, koji je tada bio vrlo, vrlo aktivan.
Upravo je to bio ćelija s kojom Anis Amri, Anis Amri nije bio samostalni počinitelj, već je imao veliku mrežu IS-a u
Njemačkoj, koja je, na primjer, uključivala i Abu Wallaha.
On je trenutno na suđenju i želi spriječiti svoju deportaciju.
I to je bio razlog moje teorije da su tajne službe, od Saveznog ureda za zaštitu Ustava do CIA-e, učinile sve
što su mogle da spriječe policiju da obavi svoj posao.
Da se uhvati ovaj opasni čovjek, za kojeg su svi znali da će izvesti teroristički napad ne ako, nego kada, kako bi se
došlo do ljudi iza njega, jer je i njegov telefon bio prisluškivan, putem satelitske veze s kampovima ISIS-a u Libiji.
I to su Amerikanci upravo to hladnokrvno učinili.
I tako je napad na Breitscheidplatz uopće nastao.
Zašto su tajne službe imale interes da pusti Anisa Amrija?
Prvo, naravno, novo zlato obavještajnih službi: podaci i skupovi podataka.
Anis Amri je imao direktan kontakt s planerima terorista IS-a u libijskom vojnom logoru.
On je, on je dio islamističke scene, došao je u Njemačku preko Lampeduse, preko
Italije, gdje je već bio u zatvoru kao kriminalac.
IS ljudi su mu pomagali i pružali podršku svuda.
Bila je to mreža koju su ljudi željeli razotkriti.
I, naravno, direktan kontakt sa Libijom.
Ubrzo nakon smrtonosnog terorističkog napada na berlinski božićni sajam, Amerikanci su bombardovali terorističke kampove
Anisa Amrija u Libiji sa grupom nosača aviona iz Sredozemnog mora, ubivši više od 70 terorista Islamske države.
I glasnogovornik Pentagona je to rekao. A taj je glasnogovornik Pentagona također rekao nešto što se u njemačkim medijima
nikada zapravo nije raspravljalo, naime da je ovaj vojni udar bio usmjeren na one koji su stajali iza napada, kao odmazda.
I sve sam to dokumentovao u svojoj knjizi.
Pohranio sam 600, 700 izvora, uključujući američke medije.
Tako da se tamo pojavila vrlo jasna i nedvosmislena slika.
I vi također kažete da je CIA bila umiješana?
Da, jeste. I sasvim je jasno, naravno, da je ovaj program dronova i program – postoji zaseban naziv tog programa,
naziv vojne operacije – za uništavanje IS-a u libijskim kampovima. I to je prvenstveno bio program CIA-e.
Gospodine Schubert, da budemo jasni.
To znači da je američka administracija naredila sigurnosnim vlastima da ne uznemiravaju Anisa
Amrija u svoju korist. Da li to razumijem ispravno?
Da, naravno, ni ja nemam odlučujući dokaz od CIA-e.
Nije uključeno u dokumente, iako postoji 20.000 dokumenata, uključujući dokumente tajne službe.
Ali je jasno da su ga Amerikanci potpuno nadgledali, potpuno pratili, po nalogu GPS-a.
Također se vrši praćenje njegovog chata u stvarnom vremenu s vođom IS-a u Libiji, s terorističkim vođom,
koji su vodili na arapskom. Ipak je istovremeno preveden.
Ovo pokazuje nivo nadzora koji je tamo primijenjen i koliko je to vrijedan cilj.
I mogao je biti uhapšen davno. Izvršio je nekoliko prekršaja.
Čak mu je bilo zabranjeno da to učini kada mu je u Njemačkoj postalo previše vruće.
Želio je pobjeći u inostranstvo. Spriječili su ga da napusti zemlju.
Anis Amri je potom ispitivan i rekao je da će sada biti uhapšen kako bi se izvršila deportacija.
I on je rekao: "Želim sada dobrovoljno otići."
Ne morate me deportirati. Želim se vratiti na Bliski istok. A savezna vlada je to spriječila.
Savezna vlada je osigurala da jedan od njegovih saučesnika bude deportiran u Maroko preko noći nakon napada.
Postoje dokazi koji upućuju da je bio dvostruki agent marokanskih tajnih službi i da je radio za ISIS.
Nije bio optužen. Po mom mišljenju, trebao je biti doveden pred sud, ali je umjesto toga izbačen iz Saveznog ministarstva
unutrašnjih poslova u operaciji punoj tajni i zavjera.
Ženu odgovornu za ovo gospođa Merkel je nagradila položajem ambasadorice u Americi. Tako je visoko dospio cijeli ovaj slučaj.
I meni je sasvim jasno da su Amerikanci, naravno, i Nijemci potpuno slijepi kad je riječ o islamističkom terorizmu.
Oni su sto posto ovisni o Amerikancima, koji ovdje prisluškuju sve i svakoga.
A kad Amerikanci kažu: "Ne hapse ga", njemačke vlasti kliknu petama i tačno rade ono što im se kaže.
Da. Da, vratimo se na trenutnu situaciju.
Njihove knjige nose naslove poput Destabilizacija Njemačke, Gubitak unutrašnje i vanjske sigurnosti i Građanski rat
dolazi: Predznaci ustanaka i revolucija u gradovima Njemačke.
Sada je nova savezna vlada postavila za svoju misiju uspostavljanje reda ovdje i povratak kontrole nad granicama.
Misliš li da će crno-crvena koalicija ovdje donijeti promjenu na bolje?
Usput, pisao sam o destabilizaciji Njemačke 2016. godine.
U tom trenutku to se još uvijek smatralo alarmističkim i populističkim.
A sada to svakodnevno vidimo u vijestima, iako je mnogo toga u vijestima prikriveno.
Ali ljudi mogu sami vidjeti, kada prošetaju kroz svoje gradske centre, šta se dogodilo u samo nekoliko godina.
I zato je ova knjiga, nažalost, nažalost, sve se ostvarilo.
I to je bila moja motivacija da nastavim dalje, da probudim ljude.
A drugi dio pitanja, crveno-zeleno, zapravo crveno-zeleno, rekao bih crveno-crno.
Da, poskliznuće jezika je zapravo dio programa, jer je to poput crveno-zelene.
Red-Black u suštini nastavlja tamo gdje je koalicija semafora stala.
Ove granične kontrole su samo predstava bez stvarne vrijednosti.
Ne postoji dosljedno deportiranje, čak ni za kriminalce, pa čak ni za islamiste.
I to se uopće ne mijenja. Nema promjene u migracijskoj politici.
Prema glavnim medijima, preokret u migracijama postoji samo da bi se stanovništvo smirilo
i da ne bi glasalo za alternativnu stranku.
Nažalost, ništa se neće promijeniti nabolje pod ovom vladom na izborima.
A to znači da političari zapravo ne žele riješiti situaciju. Da li iza kulisa stoje profiteri?
Lobi koji je nevidljiv, koji djeluje izvan ovog stranačkog spektra?
Mnogi imaju koristi od ovoga. Masovna migracija je postala ogroman poslovni model.
Samo pogledajte ove užasne kirije koje također naplaćuju organizacije socijalne pomoći, Crveni krst,
Caritas, AWO sa SPD-om pored Udruženja za dobrobit radnika.
Preduzetnici u nekretninama, velike američke banke i Western Union, koji zarađuju milijarde od novca prebačenog iz Njemačke i
Zapadne Evrope, djelimično iz fondova socijalnog osiguranja, a djelimično iz kriminala, u svoje matične
zemlje, gdje se profit potom dodatno povećava visokim naknadama i nepovoljnim tečajevima.
Plus, naravno, svi ti kompleksi nevladinih organizacija, koji su sada direktno finansirani
od strane vlade, tj. nevladinih organizacija.
To je ogroman poslovni model. I to je također jedan od razloga zašto mnogi, mnogi ljudi imaju interes da ništa ne promijeni.
Da. To znači da političari zapravo nisu zainteresovani za stvarno mijenjanje stvari.
Kažu da ima događaj.
Iza kulisa profitira mnogo aktera, poput banaka i svih onih konglomerata koje ste spomenuli, kao i nevladinih organizacija.
S druge strane, možete vidjeti da su sami migranti na neki način žrtve ili pijuni onih koji u pozadini profitiraju.
Njihove zemlje, poput Sirije, Afganistana, Iraka i Libije, bombardovane su u ime demokratije.
Onda dolaze ovdje pod lažnim izgovorima, možda žele da se integrišu.
Drugi su prirodno traumatizirani ratovima.
Ovo sije mržnju i stvara plodno tlo za radikalizaciju ljudi.
A s druge strane, sve je više zabranjenih zona u Njemačkoj u koje se čak ni policija ne usuđuje ući.
A onda kažu: da, zabranit ćemo noževe ili pojačati nadzor nad građanima kao rješenje. Ali to uopće ne rješava problem.
Imate li dojam da se ovdje provodi neka agenda?
Postoji ovaj moto visokog stepena masonerije: red iz kaosa.
To podrazumijeva da se populacija drži u stanju uznemirenosti dok ne zatraži snažno vodstvo i ne prihvati
rješenja koja bi ranije bila nezamisliva. Je li to slučaj?
Da, problem je što mi zapravo imamo haos.
Imamo mnogo dezinformativnih rasprava koje odvlače pažnju od stvarnih problema, baš kao i ova zona zabrane noževa.
Nisu noževi problem, već napadači noževima. Zato je ovo rasprava za odvraćanje pažnje.
Nedavno je neko ranio nekog drugog motornom pilom.
Onda bismo uskoro morali uvesti i zone bez motornih pila.
I zaista, također je činjenica da se ovi uslovi, koje su sami političari prouzrokovali, sada
koriste za nametanje sve strožijih sigurnosnih zakona.
Pohrana podataka, nadzor putem mobilnih telefona, još veća cenzura na društvenim mrežama, još veća kontrola nad mišljenjima.
A ove mjere nisu usmjerene protiv kriminalaca ili opasnih pojedinaca, nego protiv građana i medija, kao
što je, na primjer, Compaq, koji su osudili ove uvjete.
I ovo pokazuje da se ovo ne dešava slučajno, već da je to plan, da je to agenda koja se provodi.
I na štetu vlastite zemlje, na štetu stanovništva u vlastitoj zemlji.
I to je razarajuća stvar u vezi sa situacijom u kojoj smo zapravo bili od 2015. godine, koja
se pogoršava i svake godine dolazi do vrhunca.
Da, ako kažete da se ovo radi namjerno, krajnji rezultat će biti destabilizirana Njemačka.
Da li politika ima koristi od ovoga? Mislim, postaje sve teže upravljati.
Sada čujete da grade velike ograde oko Bundestaga i tako dalje, sve se više štite.
U nekom trenutku to će postati opasno za ove gospodine i dame.
Pa, oni su dobro zaštićeni. Imaju oklopne službene limuzine i naoružanu BKA zaštitu.
Više ne vode normalan život, više ne idu sami u kupovinu.
To znači da oni to čak ni ne primijete. To je zatvoreni mjehur.
A sada se rov AHA gradi oko Rajhstaga. Tako se zove.
Dakle, neka vrsta barijere od tankova koja sprječava da tamo vozite automobilom.
Zapravo, oni se sve više barikadiraju, a sada se vladin okrug još više proširuje, iako nema
milijardi na raspolaganju, već samo milijarde duga.
Sada se kancelarija ponovo proširuje po cijeni od gotovo milijardu eura, iako je već
jedna od najvećih vladinih sjedišta na svijetu.
Dakle, to je zaista politika protiv vlastite zemlje i protiv vlastitog stanovništva.
Vaša posljednja knjiga ima sličan naslov, Tajni rat protiv Njemačke.
A podnaslov je? Zemlja na nišanu globalnih elita.
Ko ovdje vodi rat? I na koje se elite misli?
A kojim se sredstvima vodi ovaj rat?
Da, ovo nije samo rat kakav smo ranije zamišljali.
Strana A se bori protiv Strane B, ali vodimo rat na više frontova.
Mi smo u ekonomskom ratu protiv Njemačke, ako gledate Amerikance.
Tu je i Joe Biden, koji, kao što se potpuno slažem s istraživačkom legendom Simonom Herschelom iz Amerike, kaže da
je administracija Joea Bidena raznijela Nord Stream 2 jer su nas htjeli odvojiti od Rusije i njenog jeftinog ruskog gasa.
Sada kupujemo prljavi, preskupi LNG plin iz Amerike.
Ovo je također rat protiv Njemačke, protiv njenog snabdijevanja energijom, protiv njenog položaja kao poslovne lokacije.
Imamo finansijsku industriju poput BlackRocka, koja je također širila ovu klimatsku ideologiju prije nego što
se od nje distancirala. To je također bio poslovni model.
Ovi isti veliki hedž fondovi su, djelimično, finansirali klimatske nevladine organizacije kako bi mogle vršiti
pritisak na političare da preurede svoje fabrike na novu opremu u koju je finansijska industrija već uložila.
Dakle, ovo je ogroman, masivan stroj za redistribuciju, baš kao i s COVID-19, gdje je također bilo u igri mnogo
novca, gdje je novac također uzet od građana na dnu i zatim raspodijeljen farmaceutskoj industriji.
I mi to zapravo vidimo u svakoj oblasti, zbog čega je nastao naslov knjige.
Da, također se naziva hibridnim ratom, tj. ratom koji se ne vodi konvencionalnim oružjem.
Koje ciljeve pretpostavljate da stoje iza ovoga, osim što se pojedini igrači obogaćuju?
Da, to je vrlo snažan motiv. Profiti, milijarde profita, moć i utjecaj, naravno, kao i
imunitet, tako da ostaje zaštićen od gonjenja.
Ovo je također vrlo primjetno u Njemačkoj.
U drugim evropskim zemljama, kao i u Americi, također postoje političari koji služe zatvorske kazne, od kojih
neke traju nekoliko godina, zbog korupcije i prevare.
U Njemačkoj nijedan visokopozicionirani političar nije u pritvoru čekajući suđenje.
Čak i Habeck, protiv kojeg je javno tužilaštvo nekada smjelo pokrenuti postupak, a mi imamo javno tužilaštvo koje je vezano
političkim direktivama, ipak je smjelo istražiti njega zbog kršenja klauzule o uvredi vladara,
koju je on sam stotine puta pokrenuo protiv građana.
A onda su ga stare stranke u Bundestagu odbacile, što je također apsurdno, štiteći svoje političare od daleko premalog
gonjenja, dok istovremeno odmah podižu ruke protiv opozicionih političara i zatim pokreću pretrese kuća.
Da, a ipak kažeš da se na kraju radi o političkom teatru koji se odigrava pred nama, što je također dio odvraćanja pažnje.
Samo mislim da je važno ne izgubiti fokus na to, zbog čega sam pitao o elitama u pozadini, jer bez obzira na to kojem
problemu pogledate, uvijek se čini da iste osobe povlače konce.
Da, uvijek na kraju povlačiš iste konce.
Dakle, postoji političko-vojni kompleks, kao u Ukrajini, a sada i s američkim napadom na Iran, koji su provukli iako
je Donald Trump prije izbora obećao nešto sasvim drugačije.
Možete vidjeti da, naravno, to sada možete vidjeti u ogromnom naoružavanju NATO-a, EU i Njemačke.
Ovo možete vidjeti u farmaceutskom sektoru s koronavirusom, gdje se nadamo da će se Bobby Kennedy još više umiješati u Americi.
Ne mislim da je to zaista još počelo. Mnogi su se nadali više.
I da, to je beskrajna bitka između dobra i zla, ako to tako želite nazvati.
Rekli ste da je Trump obećao nešto drugačije nego što on zapravo provodi.
To se posebno jasno vidi kod Friedricha Merza.
Čak i najvažnija izborna obećanja su prekršena u roku od manje od šest mjeseci.
Koliko dugo misliš da će populacija ovo trpjeti i dopustiti da je vode za nos, i s naše strane i s druge strane oceana?
Dakle, za mene je Friedrich Merz najveći prevarant na izborima od kraja Drugog svjetskog rata.
I vjerujem da smo sada na 54. ili 55. danu prekida duga, gdje je lagao.
A sada je isplivalo da je čak i prije izbora naručio izvještaj, koliko znam, vrijedan 9.500 eura od Uda Di Fabia, koji je trebao
iznijeti taj mehanizam za kontrolu duga pred starim Bundestagom, gdje su Zeleni još uvijek imali više glasova
nego AfD, kako bi ga progurao, sve je bilo pripremljeno.
A onda je njemačkoj javnosti rečeno da se to dogodilo sa skandalom koji uključuje Zelenskog u Bijeloj kući.
Sve je to već bilo odlučeno prije izbora, pa je to bila velika izborna prevara.
A da smo imali funkcionalan medijski pejzaž u Njemačkoj, morali bi svakodnevno objavljivati
vijesti dok Friedrich Merz ne podnese ostavku.
I ovo pokazuje da, iako imamo prirodni politički problem, najveći problem je, naravno, problem medija, medijska moć
ARD-a, ZDF-a, glavnih medija, Spiegela i Axel Springer Verlaga.
Oni odlučuju da od ovog skandala nećemo napraviti skandal.
Umjesto toga, oni smišljaju još jedan naslov protiv AfD-a, ili alternativni mediji nekako pronađu drugi naslov kojim mogu
izazvati skandal i odvratiti pažnju. I to je veliki problem.
I vjerujem da je to razlog zašto stanovništvo još nije na ulicama, jer je ova medijska moć jednostavno još uvijek prejak.
Da, rekli ste to, ovi skandali se slijede jedan za drugim.
To je taktika koja se iznova i iznova koristi.
Ovo je tipična taktika podjele i vladanja, gdje se grupe poput cijepljenih ljudi suprotstavljaju
necijepljenima, a lokalno stanovništvo migrantima.
Ali ne moramo upasti u ovu zamku.
Gospodine Schubert, veoma sam vam zahvalan što ste danas podijelili s nama ova zbunjujuća zbivanja, što ste
nam pokazali konce i rasvijetlili marionetare iza kulisa.
Dragi gledaoci, širimo vijest o ovim važnim vezama kako bismo riješili problem u korijenu i kako bi
informisano stanovništvo moglo pozvati one na vlasti na odgovornost. Gospodine Schubert, hvala vam puno.
Rado bih to učinio i puno Vam hvala na pozivu.