Zadovoljstvo nam je danas u našem intervjuu ugostiti Stefana Schuberta.
Gospodin Schubert je bivši policajac, novinar, priznati stručnjak za sigurnost i autor raznih knjiga,
uključujući nekoliko bestselera poput Der geheime Krieg gegen Deutschland (Tajni rat protiv Njemačke).
Njegove knjige crpe iz njegove prethodne karijere policajca i opsežno se bave temama
unutarnje sigurnosti, kriminala i migracija.
Gospodine Schubert, ovo je vaš prvi intervju za Kla.TV.
Želite li se predstaviti našim gledateljima i reći im nešto o svojoj pozadini?
Da, dobro popodne. Hvala vam puno na pozivu.
Da, već si rekao većinu toga, zapravo bivši policajac.
Uvijek sam morao pričati priče na zabavama, obiteljskim okupljanjima i među prijateljima, a onda su ljudi govorili:
"Trebalo bi to zapisati", i tako sam zapravo počeo pisati.
Sada postoji dvanaest knjiga, mislim da su četiri ili pet Spiegelovih bestselera.
Sada, prije nego što je Spiegelova lista bestselera manipulirana na takav način da je nemoguće bilo kome iz, recimo, neovisnih
medija da se nađe na toj listi, što je sasvim drugo pitanje, također sam u posljednjih osam mjeseci, mislim,
pokrenuo YouTube kanal pod nazivom Schubert's Lagemeldung, na kojem svakodnevno objavljujem.
Bilo bi mi drago kad bi svi svratili, pretplatili se i nešto napisali u komentarima. Na kraju, također dajem redovite
intervjue za druge medijske formate, ovisno o tome što se događa, a nažalost, ovih dana se događa mnogo toga, mora se reći.
Kaže se da imate dobre kontakte s sigurnosnim vlastima, policijom i tajnim službama.
Kako se to razvilo? Obično su takvi krugovi nepristupačni.
Pa, djelomično zato što i sam dolazim iz tog okruženja, naravno. Pohađao sam tečajeve i radio u raznim odjelima i tijelima, a
ljudi s kojima sam tada počeo također su napredovali, izgradili su karijere, i također je istina da su se
mnogi od njih javili nakon što su izašle prve knjige.
Zatim sam uspostavio nove kontakte i već sam u poštanskom sandučiću pronašao neke dokumente i tako dalje.
Dakle, tako to jest, glas se proširio među sigurnosnim vlastima i kao rezultat toga sam zapravo prilično dobro informiran.
Da, to znači da imate opsežnu mrežu, pa možete pristupiti informacijama koje inače ne biste mogli dobiti.
Doista, da, ali sada je tako da postoji pritisak na vlasti i pojedine policajce da otkriju zlouporabe.
Također postaje sve teže naći se.
Više nije moguće ni telefonom, a već neko vrijeme nije bilo moguće.
I tako su vanjski promatrači potpuno nesvjesni pritiska koji se nakuplja unutar vlasti da šute o neuspjesima i da
pristanu na zataškavanje koje nalažu njihovi politički nadređeni. Dakle, ovdje je mnogo toga ozbiljno pogrešno.
Da, pa krenimo s temom zataškavanja.
Godine 2016. Anis Amri izvršio je napad na božićnom sajmu u Berlinu, upravljajući kamionom u masu.
Prvi veliki islamistički teroristički napad u Njemačkoj u novijoj povijesti.
Napisao si knjigu, Anis Amri i savezna vlada.
I ondje, pozivajući se na vaše istraživanje i na datoteke koje ste sastavili, pišete da su
sigurnosne vlasti bile dobro upoznate s Anisom Amrijem.
Napad se dogodio pod budnim okom velikog broja vlasti.
A vi tvrdite da je, unatoč brojnim prethodnim osudama, počinitelju dopušteno da radi što god
želi i da mu je nakon toga čak dopušteno pobjeći.
A onda je sve zataškasano. To su vrlo ozbiljne optužbe.
Jer to znači da je savezna vlada namjerno prihvatila smrt dvanaest ljudi i ozljede sedamdeset drugih.
Koje dokaze imate za ove ozbiljne tvrdnje?
Da, doista, ovo su vrlo ozbiljne optužbe.
I dobio sam 20.000 dokumenata od svih vlasti.
Također sam uspio razgovarati s istražiteljem za protuterorizam izravno uključenim u slučaj, koji mi je to ukazao.
Rekao je da već godinu i pol pokušavamo uhititi Anisa Amrija. Ne možemo dobiti nalog za uhićenje.
Imali smo četiri sastanka licem u lice s nadređenima koji su rekli: ostavite čovjeka na miru, unatoč teškim zločinima,
unatoč ubodima nožem u narko-sceni, unatoč izravnim kontaktima s ISIS-om, koji je u to vrijeme bio vrlo, vrlo aktivan.
Upravo je to bio stan u kojem Anis Amri, Anis Amri nije bio samostalni počinitelj, nego je imao veliku mrežu IS-a u
Njemačkoj, koja je, na primjer, uključivala i Abu Wallaha.
Trenutno je na suđenju i želi spriječiti svoju deportaciju.
I to je bio razlog moje teorije da su tajne službe, od Saveznog ureda za zaštitu Ustava do CIA-e, učinile sve
što su mogle da spriječe policiju da obavi svoj posao.
Uhititi ovog opasnog čovjeka, za kojeg su svi znali da neće, nego hoće izvesti teroristički napad, kako bi se došlo do
ljudi iza njega, jer je i njegov telefon bio prisluškivan, satelitskom naredbom iz kampova ISIS-a u Libiji.
I to su Amerikanci upravo to hladnokrvno učinili.
I tako je uopće došlo do napada na Breitscheidplatz.
Zašto su tajne službe imale interes pustiti Anisa Amrija?
Prvo, naravno, novo zlato obavještajnih službi: podaci i zapisi o podacima.
Anis Amri je imao izravan kontakt s planerima terorista Islamske države u libijskom vojnome logoru.
On je, on je unutar islamističke scene, došao je u Njemačku preko Lampeduse, preko
Italije, gdje je već bio u zatvoru kao kriminalac.
IS ljudi su mu pomagali i podržavali ga svugdje.
Bila je to mreža koju su ljudi željeli razotkriti.
I, naravno, izravan kontakt s Libijom.
Ubrzo nakon smrtonosnog terorističkog napada na božićnoj tržnici u Berlinu, Amerikanci su bombardirali terorističke
kampove Anisa Amrija u Libiji s grupom nosača zrakoplova iz Sredozemnog mora, ubivši više od 70 terorista IS-a.
Tako je izjavio i glasnogovornik Pentagona. Taj je glasnogovornik Pentagona također rekao nešto što se u njemačkim medijima
nikada zapravo nije raspravljalo, naime da je ovaj vojni udar bio usmjeren protiv onih koji stoje iza napada, kao odmazda.
I sve sam to dokumentirao u svojoj knjizi.
Pohranio sam 600, 700 izvora, uključujući američke medije.
Da bi se ondje pojavila vrlo jasna i nedvosmislena slika.
I vi također kažete da je CIA bila uključena?
Da, jest. I sasvim je jasno, naravno, da je ovaj program dronova i program – za koji postoji zaseban naziv, naziv
vojne operacije – za uništavanje IS-a u libijskim logorima. I to je prvenstveno bio program CIA-e.
Gospodine Schubert, da budemo jasni.
To znači da je američka administracija naložila sigurnosnim vlastima da ne uznemiravaju Anisa
Amrija u svoju korist. Razumijem li to ispravno?
Da, naravno, ni ja nemam odlučujući dokaz od CIA-e.
Nije uključeno u dokumente, iako postoji 20.000 dokumenata, uključujući dokumente tajne službe.
Ali je jasno da su ga Amerikanci potpuno nadzirali, potpuno pratili, po nalogu GPS-a.
Također se u stvarnom vremenu nadzire njegov razgovor s vođom IS-a u Libiji, s terorističkim vođom, koji
su vodili na arapskom. A ipak je istovremeno preveden.
Ovo pokazuje razinu nadzora koja je ondje primijenjena i koliko je to vrijedan cilj.
I mogao je biti uhićen davno prije. Poveo je nekoliko prekršaja.
Čak mu je bilo onemogućeno da to učini kada mu je u Njemačkoj postalo prevruće.
Želio je pobjeći u inozemstvo. Spriječili su ga da napusti zemlju.
Anis Amri je potom bio ispitivan i rekao je da će sada biti uhićen kako bi se izvršila deportacija.
I on je rekao: "Želim sada dobrovoljno otići."
Ne morate me deportirati. Želim se vratiti na Bliski istok. A savezna vlada to je spriječila.
Savezna vlada je osigurala da jedan od njegovih pomagača bude deportiran u Maroko preko noći nakon napada.
Postoje dokazi koji upućuju na to da je bio dvostruki agent marokanskih tajnih službi i da je radio za IS.
Nije bio optužen. Po mom mišljenju, trebao je biti doveden pred sud, ali je umjesto toga izbačen iz Saveznog ministarstva
unutarnjih poslova u operaciji punoj tajni i zavjera.
Ženu odgovornu za ovo gospođa Merkel nagradila je položajem veleposlanice u Americi.
Tako je visoko dospio cijeli ovaj slučaj.
I meni je sasvim jasno da su Amerikanci, naravno, i Nijemci potpuno slijepi kad je riječ o islamističkom terorizmu.
Oni su sto posto ovisni o Amerikancima, koji ovdje prisluškuju sve i svakoga.
A kad Amerikanci kažu: "Ne hapse ga", njemačke vlasti kliknu petama i točno učine ono što im se kaže.
Da. Da, vratimo se na trenutnu situaciju.
Njihove knjige nose naslove poput Destabilizacija Njemačke, Gubitak unutarnje i vanjske sigurnosti i Građanski rat
dolazi: Predznaci ustanaka i revolucija u njemačkim gradovima.
Sada je nova savezna vlada postavila za svoju misiju uspostavljanje reda i povratak kontrole nad granicama.
Misliš li da će crno-crvena koalicija ovdje donijeti promjenu na bolje?
Usput, pisao sam o destabilizaciji Njemačke 2016. godine.
U tom je trenutku to još uvijek smatrano alarmističkim i populističkim.
A sada to svakodnevno vidimo u vijestima, iako je u njima mnogo toga skriveno.
Ali ljudi mogu sami vidjeti, kad prošeću kroz svoje gradske centre, što se dogodilo u samo nekoliko godina.
I zato je ova knjiga, nažalost, nažalost, sve se ostvarilo.
I to je bila moja motivacija da nastavim dalje, da probudim ljude.
A drugi dio pitanja, crveno-zeleno, zapravo crveno-zeleno, rekao bih crveno-crno.
Da, posrtanje jezika je zapravo dio programa, jer je to poput crveno-zeleno.
Red-Black u suštini nastavlja tamo gdje je koalicija semafora stala.
Ove granične kontrole su samo predstava bez stvarne vrijednosti.
Nema dosljednog protjerivanja, čak ni za kriminalce, pa čak ni za islamiste.
I to se uopće ne mijenja. Nema promjene u migracijskoj politici.
Prema glavnim medijima, preokret u migracijskoj politici postoji samo da bi se stanovništvo
smirilo i da ne bi glasalo za alternativnu stranku.
Nažalost, ništa se neće promijeniti nabolje pod ovom vladom na izborima.
A to znači da političari zapravo ne žele riješiti situaciju. Postoje li profiteri iza kulisa?
Lobi koji je nevidljiv, koji djeluje izvan ovog stranačkog spektra?
Mnogi imaju koristi od ovoga. Masovna migracija postala je ogroman poslovni model.
Samo pogledajte ove užasne najamnine koje organizacije socijalne skrbi poput Crvenog križa, Caritasa, AWO-a i
SPD-a prikupljaju u blizini Udruge za dobrobit radnika.
Poduzetnici u nekretninama, velike američke banke i Western Union, koji zarađuju milijarde na novcu prebačenom iz Njemačke i
Zapadne Europe, djelomično iz sredstava socijalnog osiguranja, djelomično iz kriminala, u svoje matične
zemlje, gdje se dobici potom dodatno povećavaju visokim naknadama i nepovoljnim tečajevima.
Osim toga, naravno, svi ti kompleksi nevladinih organizacija, koji su sada izravno
financirani od strane vlade, tj. nevladinih organizacija.
To je ogroman poslovni model. I to je također jedan od razloga zašto mnogi, mnogi ljudi žele da se ništa ne promijeni.
Da. To znači da političari zapravo nisu zainteresirani za stvarnu promjenu stvari.
Kažu da je tu neka zabava.
Ima mnogo igrača koji profitiraju iza kulisa, poput banaka i svih onih konglomerata koje ste spomenuli, nevladinih organizacija.
S druge strane, možete vidjeti da su migranti sami nekako žrtve ili pijuni onih koji u pozadini profitiraju.
Njihove zemlje, poput Sirije, Afganistana, Iraka i Libije, bombardirane su u ime demokracije.
Zatim dolaze ovamo pod lažnim izgovorima, možda žele integrirati se.
Drugi su prirodno traumatizirani ratovima.
Ovo sije mržnju i stvara plodno tlo za radikalizaciju ljudi.
A s druge strane, u Njemačkoj ima sve više zona u koje se ne smije ići, gdje se čak ni policija ne usuđuje ući.
A onda kažu: da, zabranit ćemo noževe ili pojačati nadzor nad građanima kao rješenje. Ali to uopće ne rješava problem.
Imate li dojam da se ovdje provodi neka agenda?
Postoji ovaj moto visokog stupnja slobodnog zidarstva: red iz kaosa.
To podrazumijeva da se populacija drži u stanju stresa dok ne zatraži snažno vodstvo i ne prihvati
rješenja koja bi ranije bila nezamisliva. Je li to slučaj?
Da, problem je u tome što zapravo imamo kaos.
Imamo mnogo rasprava za odvraćanje pažnje od stvarnih problema, baš kao i ova zona zabrane noževa.
Nisu noževi problem, već napadači s noževima. Zato je ovo rasprava za odvraćanje pažnje.
Nedavno je netko ranio nekoga motornom pilom.
Onda bismo uskoro morali uvesti i zone bez motornih pila.
I doista, također je činjenica da se ti uvjeti, koje su sami političari prouzročili, sada
koriste za nametanje sve strožih sigurnosnih zakona.
Pohrana podataka, nadzor putem mobilnih telefona, još više cenzure na društvenim mrežama, još veća kontrola nad mišljenjima.
I ove mjere nisu usmjerene protiv kriminalaca ili opasnih pojedinaca, nego protiv građana i medija,
poput, na primjer, Compaq-a, koji su osudili te uvjete.
I ovo pokazuje da se ovo ne događa slučajno, nego da je to plan, da je to agenda koja se provodi.
I na štetu vlastite zemlje, na štetu stanovništva u vlastitoj zemlji.
I to je razarajuća stvar u vezi sa situacijom u kojoj smo zapravo bili od 2015. godine, koja
se pogoršava i svake godine dolazi do vrhunca.
Da, ako kažete da se ovo radi namjerno, krajnji rezultat bit će destabilizirana Njemačka.
Ima li politika koristi od ovoga? Mislim, postaje sve neupravljivije.
Sada čujete da grade velike ograde oko Bundestaga i tako dalje, sve se više štite.
U nekom trenutku to će postati opasno za ove gospodine i dame.
Pa, oni su dobro zaštićeni. Imaju oklopne službene limuzine, imaju naoružanu zaštitu BKA.
Više ne vode normalan život, više ne idu sami u kupovinu.
To znači da to čak ni ne primjećuju. To je zatvorena mehura.
A sada se rov AHA gradi oko Rajhstaga. Tako se zove.
Dakle, neka vrsta barijere od tankova koja sprječava da tamo vozite automobilom.
Zapravo, oni se sve više barikadiraju, a sada se vladin okrug još više proširuje, iako nema
milijardi na raspolaganju, već samo milijarde duga.
Sada se kancelarija ponovno proširuje po trošku od gotovo milijardu eura, iako je već
jedna od najvećih vladinih sjedišta na svijetu.
Dakle, to je zaista politika protiv vlastite zemlje i protiv vlastitog stanovništva.
Vaša posljednja knjiga ima sličan naslov, Tajni rat protiv Njemačke.
A podnaslov je? Zemlja na nišanu globalnih elita.
Tko ovdje vodi rat? I na koje se elite misli?
A kojim se sredstvima vodi ovaj rat?
Da, ovo nije samo rat kakav ste ga prije mogli zamisliti.
Stranka A se bori protiv Stranke B, ali vodimo rat na više frontova.
Mi smo u suštini uključeni u ekonomski rat protiv Njemačke, ako se uzmu u obzir Amerikanci.
Tu je i Joe Biden, koji, potpuno se slažem s istraživačkom legendom Simonom Herschelom iz Amerike, kaže da je
administracija Joea Bidena raznijela Nord Stream 2 jer su nas htjeli odvojiti od Rusije i njezina jeftinog ruskog plina.
Sada kupujemo prljavi, preskupi LNG plin iz Amerike.
Ovo je također rat protiv Njemačke, protiv njezina opskrbnog sustava energijom, protiv njezine ekonomije.
Imamo financijsku industriju poput BlackRocka, koja je također širila ovu klimatsku ideologiju prije nego što
se od nje distancirala. To je također bio poslovni model.
Ti isti veliki hedge fondovi su, djelomično, financirali klimatske nevladine organizacije kako bi mogle vršiti
pritisak na političare da preurede svoje tvornice na novu opremu u koju je financijska industrija već uložila.
Dakle, ovo je ogroman, masivan stroj za redistribuciju, baš kao i s COVID-19, gdje je također bilo u igri mnogo
novca, gdje je novac također uzet od građana na dnu i zatim raspodijeljen farmaceutskoj industriji.
I mi to zapravo vidimo u svakom području, zbog čega je nastao naslov knjige.
Da, također se naziva hibridnim ratom, tj. ratom koji se ne vodi konvencionalnim oružjem.
Koje ciljeve pretpostavljate da stoje iza ovoga, osim što se pojedini igrači obogaćuju?
Da, to je vrlo snažan motiv. Dobici, milijarde dobiti, moć i utjecaj, naravno, kao i
imunitet, tako da ostane zaštićen od kaznenog progona.
Ovo je također vrlo primjetno u Njemačkoj.
U drugim europskim zemljama i u Americi također postoje političari koji služe zatvorske kazne, neke od
njih traju nekoliko godina, zbog korupcije i prijevare.
U Njemačkoj nijedan visokopozicionirani političar nije u pritvoru čekajući suđenje.
Čak i Habeck, protiv kojeg je javno tužiteljstvo jednom prilikom usudilo poduzeti mjere, a mi doista imamo javno tužiteljstvo koje
je vezano političkim direktivama, a ipak se usudilo istražiti ga zbog kršenja klauzule o uvredi vladara, koju
je on sam već stotinama puta pokrenuo protiv građana.
A onda su ga stare stranke u Bundestagu odbacile, što je također apsurdno, štiteći svoje političare od preslabe
kaznenog progona, dok istovremeno odmah podižu ruke protiv oporbenih političara i potom započinju pretrese kuća.
Da, a ipak kažeš da je na kraju krajeva riječ o političkom kazalištu koje se odigrava
pred nama, što je također dio odvraćanja pažnje.
Samo mislim da je važno ne izgubiti fokus na to, zato sam pitao o elitama u pozadini, jer bez obzira na to kojem
problemu pogledate, uvijek se čini da iste osobe povlače konce.
Da, uvijek na kraju povlačiš iste konce.
Dakle, postoji političko-vojni kompleks, kao u Ukrajini, a sada i s američkim napadom na Iran, koji su provukli iako
je Donald Trump prije izbora obećao nešto sasvim drugačije.
Možete vidjeti da, naravno, to sada možete vidjeti u golemom naoružavanju NATO-a, EU i Njemačke.
To se može vidjeti u farmaceutskom sektoru s koronavirusom, gdje se nadamo da će se Bobby Kennedy još više razvaliti u Americi.
Ne mislim da je to doista još započelo. Mnogi su se nadali više.
I da, to je beskrajna bitka između dobra i zla, ako to tako želite nazvati.
Rekli ste da je Trump obećao nešto drugačije od onoga što on zapravo provodi.
To se posebno jasno vidi kod Friedricha Merza.
Čak su i najvažnija izborna obećanja prekršena u manje od šest mjeseci.
Koliko dugo mislite da će populacija ovo trpjeti i dopustiti da je vode za nos, kako na
našoj strani, tako i na drugoj strani oceana?
Dakle, za mene je Friedrich Merz najveći prevarant na izborima od kraja Drugog svjetskog rata.
I vjerujem da smo sada na 54. ili 55. danu štrajka dugom, gdje je lagao.
A sada je isplivalo da je čak i prije izbora naručio izvješće, vjerujem za 9.500 eura, od Uda Di Fabia, koji je trebao postaviti
temelje za njega, ovaj mehanizam za kontrolu duga, u starom Bundestagu, gdje su Zeleni još uvijek imali više
glasova nego AfD, kako bi ga progurao, sve je bilo pripremljeno.
A onda je njemačkoj populaciji rečeno da se dogodio skandal koji uključuje Zelenskog u Bijeloj kući.
Sve je to već bilo odlučeno prije izbora, pa je to bila velika izborna prijevara.
A da u Njemačkoj imamo funkcionalan medijski krajolik, morala bi postojati dnevna vijest dok Friedrich Merz ne podnese ostavku.
I ovo pokazuje da, iako imamo prirodni politički problem, najveći problem je, naravno, problem medija, medijska moć
ARD-a, ZDF-a, glavnih medija, Spiegela i Axel Springer Verlaga.
Oni odlučuju da od ovog skandala nećemo napraviti skandal.
Umjesto toga, oni smišljaju još jedan naslov protiv AfD-a, ili alternativni mediji nekako pronađu neki drugi naslov kojim mogu
izazvati skandal i odvratiti pažnju. I to je veliki problem.
I vjerujem da je to razlog zašto populacija još nije na ulicama, jer je ta medijska moć jednostavno još uvijek prejak.
Da, rekli ste, ovi skandali se slijede jedan za drugim.
To je taktika koja se iznova i iznova koristi.
Ovo je tipična taktika podjele i vladanja, gdje se grupe poput cijepljenih ljudi
suprotstavljaju necijepljenima, a mještani migrantima.
Ali ne moramo upasti u ovu zamku.
Gospodine Schubert, vrlo sam vam zahvalan što ste danas s nama podijelili ova zbunjujuća zbivanja, što ste
nam pokazali uzde i rasvijetlili marionetare iza kulisa.
Dragi gledatelji, širimo vijest o ovim važnim vezama kako bismo problem riješili u korijenu i kako bi
informirano stanovništvo moglo pozvati one na vlasti na odgovornost. Gospodine Schubert, hvala vam puno.
Rado ću to učiniti i puno vam hvala na pozivu.