Веома смо задовољни што данас у нашем интервјуу можемо да поздравимо Стефана Шуберта.
Господин Шуберт је бивши полицијски службеник, новинар и признати стручњак за безбедност, као и аутор више књига, међу којима
су и неколико бестселера, као што је "Тајни рат против Немачке".
Његове књиге црпе из његове бивше каријере полицајца и обимно се баве темама унутрашње безбедности, криминала и миграција.
Господине Шуберт, ово је ваш први интервју за Kla.TV.
Да ли бисте желели да се представите нашим гледаоцима и кажете им нешто о својој позадини?
Да, добро поподне. Хвала вам пуно на позиву.
Да, већ си рекао већину тога, заправо бивши полицајац.
Увек сам морао да причам приче на журкама, породичним окупљањима и међу пријатељима, а људи су ми онда говорили:
"Требало би да то запишеш", и тако сам заправо почео да пишем.
Сада има дванаест књига, верујем да су четири или пет бестселера Шпигла.
Сада, пре него што је листа бестселера Шпигла манипулисана на такав начин да је неком из, рецимо, независних медија немогуће да
се нађе на тој листи, што је сасвим друго питање, такође сам у последњих осам месеци, мислим, покренуо Јутјуб канал под називом
"Шубертово лагемелунгу", на којем објављујем сваког дана.
Био бих одушевљен ако би сви свратили, претплатили се и написали нешто у коментарима. На крају, дајем и редовне интервјуе за
друге медијске формате, у зависности од тога шта се дешава, а, нажалост, ових дана се дешава много тога, мора се рећи.
Такође се каже да имате добре контакте са безбедносним органима, полицијом и тајним службама.
Како се то развило? Обично су такви кругови недоступни.
Па, делимично зато што и сам потичем из такве средине, наравно. Похађао сам обуке и радио у разним одељењима и институцијама, а
људи са којима сам тада почео такође су напредовали и остварили успешне каријере. Такође је тачно да су ми
се многи од њих јавили након објављивања првих књига.
Онда сам направио нове контакте и већ сам нашао неке документе у поштанском сандучету и тако даље.
Значи, тако то стоји: вест се проширила међу безбедносним властима и као резултат тога сам заправо прилично добро обавештен.
Да, то значи да имате обимну мрежу, па можете да приступите информацијама до којих иначе не бисте могли доћи.
Заиста, да, али сада постоји притисак на власти и појединачне полицијске службенике да открију злоупотребе.
Такође постаје све теже да се нађемо.
Ни преко телефона то није могуће, и већ неко време није било могуће.
И тако спољни посматрачи уопште нису свесни притиска који се нагомилао унутар власти да ћуте о пропустима и да се
придруже прикривању које налажу њихови политички претпостављени. Дакле, овде је много тога озбиљно погрешно.
Да, па хајде да почнемо са темом прикривања.
2016. године Анис Амри је извршио напад на бечком божићном сајму, возећи камион у masu људи.
Први велики исламски терористички напад у Немачкој у новијој историји.
Написали сте књигу "Анис Амри и Савезна влада".
И тамо, позивајући се на ваше истраживање и фајлове које сте саставили, пишете да су
безбедносне власти биле добро упознате са Анисом Амријем.
Напад се догодио пред очима великог броја власти.
А ви тврдите да је, упркос бројним претходним осудама, починиоцу дата потпуна слобода и
да му је чак било дозвољено да потом побегне.
А онда је све било прикривено. То су веома озбиљне оптужбе.
Јер то значи да је савезна влада намерно прихватила смрт дванаест људи и повреде још 70 других.
Које доказе имате за ове озбиљне тврдње?
Да, заиста, ово су веома озбиљне оптужбе.
И добио сам 20.000 докумената од свих власти.
И такође сам успео да разговарам са истражитељем за сузбијање тероризма који је био
директно укључен у случај и који ми је на то указао.
Он је рекао да покушавамо да ухапсимо Аниса Амрија већ годину и по. Не можемо да добијемо налог за хапшење.
Имали смо четири лична састанка са претпостављенима који су рекли: оставите човека на миру, упркос озбиљним злочинима, упркос
убодима ножем у свету дрога, упркос директним контактима са Исламском државом, која је у то време била веома, веома активна.
Управо је то била ћелија којом је Анис Амри управљао; Анис Амри није појединачни починилац, већ је имао велику Исламске државе
мрежу у Немачкој, која је, на пример, укључивала и Абу Валлаха.
Он је тренутно на суђењу и жели да спречи своју депортацију.
И то је био разлог моје теорије да су тајне службе, од Савезног уreda за заштиту Устава до ЦИА, учиниле све
што су могле да спрече полицију да обави свој посао.
Да би ухапсили овог опасног човека, за кога су сви знали да ће извршити терористички напад не "ако", већ "када", како би
дошли до људи иза њега, јер је и његов телефон био прислушкиван, преко сателитске везе у кампове Исламске државе у Либији.
И то је управо оно што су Американци хладнокрвно урадили.
И тако је уопште дошло до напада на Брејтшајдплац.
И зашто су тајне службе имале интереса да пусте Аниса Амрија?
Прво, наравно, ново злато обавештајних служби: подаци и скупови података.
Анис Амри је имао директан контакт са планерима терориста Исламске државе у либијском војном логору.
И он јесте, он је у исламској сцени, стигао је у Немачку преко Лампедусе, преко
Италије, где је већ био у затвору као криминалац.
Да ли су му људи свуда помагали и пружали подршку?
То је била мрежа коју су људи желели да открију.
И, наравно, директан контакт са Либијом.
Убрзо након судбоносног терористичког напада на берлинској божићној пијаци, управо су Американци бомбардовали терористичке
кампове Аниса Амрија у Либији са групом носача авиона из Медитерана, убивши преко 70 терориста Исламске државе.
Тако је рекао и портпарол Пентагона. А тај портпарол Пентагона је такође рекао нешто о чему у немачким медијима заправо никада
није било речи, наиме да је овај војни ударац био усмерен против оних који су стајали иза напада, као одмазднички ударац.
И све сам ово документовао у својој књизи.
Чувам 600, 700 извора, укључујући америчке медије.
Тако да се тамо појавила веома јасна и недвосмислена слика.
И ви такође кажете да је ЦИА била умешана?
Да, јесте. И, наравно, сасвим је јасно да је овај програм беспилотних летелица и програм – за који постоји посебно
војно име операције – за уништавање Исламске државе у либијским логорима. И то је првенствено био програм ЦИА.
Господине Шуберт, да будемо јасни.
То значи да је америчка администрација наложила безбедносним органима да не узнемиравају Аниса
Амрија у своју корист. Да ли то правилно разумем?
Да, наравно да ни ја немам пресудни доказ ЦИА-е.
То није укључено у документе, иако постоји 20.000 докумената, укључујући и документе тајне службе.
Али је јасно да су га Американци потпуно прислушкивали, потпуно надгледали, преко GPS-а.
Постоји и праћење у реалном времену његовог ћаскања са лидером Исламске државе у Либији, са терористичким вођом, које су
водили на арапском. Ипак, оно је било истовремено преведено.
Ово показује ниво надзора који је тамо примењен и колико је то циљ високог значаја.
И он је могао бити ухапшен давно. Починио је неколико прекршаја.
Чак су му то онемогућили када му је у Немачкој постало превише вруће.
Он је желео да побегне у иностранство. Било му је онемогућено да напусти земљу.
Анис Амри је затим био испитиван и рекао је да ће сада бити ухапшен како би био депортован.
И он је рекао: "Желим сада добровољно да одем."
Не мораш да ме депортујеш. Желим да се вратим на Блиски исток. А федерална влада је то спречила.
Федерална влада је обезбедила да један од његових саучесника буде депортован преко ноћи у Мароко након напада.
Постоје докази који указују да је био двоструки агент мароканских тајних служби и да је радио за Исламску државу.
Он није био оптужен. По мом мишљењу, требало је да буде изведен пред суд, али је уместо тога у тајној
операцији прогнан из Савезног министарства унутрашњих послова.
Жена која је била одговорна за ово награђена је од госпође Меркел местом амбасадора у Америци. То
показује колико је цео овај случај достигао величину.
И мени је сасвим јасно да су Американци, наравно, а Немци потпуно слепи када је реч о исламском тероризму.
Они су сто одсто зависни од Американаца, који овде прислушкују све и свакога.
А када Американци кажу: "Не хапсите га", немачке власти кликну штикле и ураде баш онако како им је речено.
Да. Да, хајде да се вратимо на тренутну ситуацију.
Њихове књиге носе наслове као што су Дестабилизација Немачке, Губитак унутрашње и спољне безбедности и Грађански рат
долази: Претече устанка и револуција у немачким градовима.
Сада је нова федерална влада поставила за своју мисију да обнови ред и поврати контролу над границама.
Да ли мислиш да ће црно-црвена коалиција донети промену на боље овде?
Узгред, писао сам о дестабилизацији Немачке 2016. године.
У том тренутку, то се и даље сматрало алармистичким и популистичким.
А сада то свакодневно видимо у вестима, иако је много тога у вестима прикривено.
Али људи могу сами да виде, када прошетају кроз центре својих градова, шта се догодило за само неколико година.
И зато је ова књига била, нажалост, нажалост, све се обистинило.
И то је била моја мотивација да наставим, да пробудим људе.
А други део питања, црвено-зелено, заправо црвено-зелено, рекао бих црвено-црно.
Да, пролитање језика је заправо део програма, јер је то као црвено-зелено.
Црвено-црна коалиција у суштини наставља тамо где је коалиција "Светлофор" стала.
Ове граничне контроле су само за приказ и немају никакву стварну вредност.
Нема доследне депортације, ни за криминалце, ни за исламисте.
И то се уопште не мења. Нема промене у миграционој политици.
Према главном медијском току, преокрет у миграцијама постоји само да би се становништво
смирило и да не би гласало за алтернативну партију.
И нажалост, ништа се неће променити на боље на изборима под овом владом.
А то значи да политичари заправо не желе да поправе ситуацију. Да ли иза кулиса постоје спекуланти?
Лоби који је невидљив, који делује ван овог партијског спектра?
Многи имају користи од овога. Масовна миграција је постала огроман пословни модел.
Само погледајте ове ужасне закупnine које организације социјалне помоћи као што су Црвени крст, Каритас, АВО
и СДП наплаћују у околини Удружења за добробит радника.
Предузетници у некретнинама, велике америчке банке и Вестерн Јунион, који зарађују милијарде од новца пребаченог из Немачке и
Западне Европе, делимично из фондова социјалног осигурања, а делимично из криминала, у своје матичне земље, где се добит
потом додатно увећава високим провизијама и неповољним курсевима.
Плус, наравно, сви ти НВО комплекси, који су сада директно финансирани од стране владе, односно невладиних организација.
То је огроман пословни модел. И то је такође један од разлога зашто многи, многи људи имају интереса да се ништа не промени.
Да. То значи да политичари заправо нису заинтересовани за стварну промену ствари.
Кажу да има шоу-догађај.
Постоји много актера који остварују профит иза кулиса, као што су банке и сви они конгломерати
које сте поменули, као и невладине организације.
С друге стране, можете видети да су сами мигранти на неки начин жртве или пешаци оних који у позадини профитирају.
Њихове земље, као што су Сирија, Авганистан, Ирак и Либија, бомбардоване су у име демократије.
Онда они долазе овде под лажним изговорима, можда желећи да се интегришу.
Други су природно трауматизовани ратовима.
Ово сејање мржње ствара повољно тло за радикализацију људи.
А са друге стране, у Немачкој има све више зона забрањених за улазак, где чак ни полиција не сме да уђе.
А онда кажу: "Да, забранићемо ножеве или појачати надзор над грађанима као решење." Али то уопште не решава проблем.
Имате ли утисак да се овде спроводи нека агенда?
Постоји мото високог степена масонерије: ред из хаоса.
Ово подразумева да се становништво држи у стању стреса док не затражи снажно вођство и не прихвати решења
која би раније била незамислива. Да ли је то случај?
Да, проблем је у томе што ми заправо имамо хаос.
Имамо много заблуђујућих дебата које одвлаче пажњу од стварних проблема, баш као и ова зона забране ножева.
Проблем нису ножеви, већ нападачи ножевима. Зато је ово дебата за одвраћање пажње.
Недавно је неко повредио другог моторном пилом.
Онда бисмо ускоро морали да уведемо и зоне без моторних пила.
И заиста, такође је случај да се ови услови, које су сами политичари изазвали, сада користе да
би се прогурали све строжији безбедносни закони.
Чување података, надзор мобилних телефона, још већа цензура на друштвеним мрежама, још већа контрола над мишљењима.
И ове мере нису усмерене против криминалаца или опасних појединаца, већ против грађана и медија, као што је,
на пример, компанија Compaq, која је осудила ове услове.
И ово показује да се ово не дешава случајно, већ да је то план, да је то агенда која се спроводи.
И на штету сопствене земље, на штету становништва у сопственој земљи.
И то је разорна ствар у вези са ситуацијом у којој се заправо налазимо од 2015. године, која
се сваке године погоршава и долази до врхунаца.
Да, ако кажете да се ово ради намерно, крајњи резултат ће бити дестабилисана Немачка.
Да ли политика има користи од овога? Мислим, постаје све невладивије.
Сада чујете да око Бундестага и тако даље граде велике ограде, све се више штите.
У неком тренутку то ће постати опасно за ове господу и госпође.
Па, они су добро заштићени. Имају оклопљене званичне лимузине, имају наоружану заштиту БКА.
Они више не живе нормалним животом, више не иду сами у куповину.
То значи да они то чак ни не примећују. То је затворена кугла.
А сада се ров АХА гради око Рајхстага. Тако се зове.
Дакле, нека врста баријере од бодљикаве жице која вас спречава да тамо возите аутомобилом.
Заправо, они се све више барикудирају, а сада се владин округ још више проширује, иако
нема милијарди, већ су у дуговима од милијарди.
Сада се канцеларија поново проширује по трошку од скоро једне милијарде евра, иако је већ
једна од највећих владиних седишта на свету.
Дакле, то је заиста политика против сопствене земље и против сопственог становништва.
Ваша последња књига има сличан наслов, Тајни рат против Немачке.
А поднаслов је? Земља на нишану глобалних елита.
Ко овде води рат? И на које елите се овде мисли?
И којим средствима се води овај рат?
Да, ово није само рат као што смо га раније замишљали.
Страна А се бори против стране Б, али водимо рат на више фронтова.
Ми смо у економском рату против Немачке, ако гледате Американце.
Онда је ту Џо Бајден, који, потпуно се слажем са истраживачком легендом Сајмоном Хершелом из Америке, каже да је
администрација Џоа Бајдена минирала "Северни ток 2" јер су нас хтели одвојити од Русије и њеног јефтиног руског гаса.
Сада купујемо прљав, прескуп ЛНГ гас из Америке.
Ово је такође рат против Немачке, против њеног енергетског снабдевања, против њене економије.
Имамо финансијску индустрију попут БлекРока, која је такође ширила ову климатску идеологију пре него
што се од ње удаљила. То је такође био пословни модел.
Ови исти велики хеџ фондови су, делимично, финансирали невладине организације за климу како би вршили притисак на
политичаре да преуреде своје фабрике на нову опрему у коју је финансијска индустрија већ уложила.
Дакле, ово је огромна, масивна машина за редистрибуцију, баш као и са КОВИД-19, где је такође било у игри много
новца, где је новац такође узиман од грађана на дну и затим дистрибуиран фармацеутској индустрији.
И заправо то видимо у свакој области, због чега је настао наслов књиге.
Да, то се такође назива хибридним ратом, односно ратом који се не води конвенционалним оружјем.
Које циљеве претпостављате да стоје иза овога, осим што поједини играчи желе да се обогате?
Да, то је веома снажан мотив. Добици, милијарде добитака, моћ и утицај, наравно, као и
имунитет, тако да се остаје заштићен од гоњења.
Ово је такође веома приметно у Немачкој.
У другим европским земљама и у Америци такође постоје политичари који издржавају затворске казне, неке од
њих трају неколико година, због корупције и преваре.
У Немачкој ниједан високорангирани политичар није у притвору чекајући суђење.
Чак и Хабек, где је јавно тужилаштво некада усудило да предузме мере, а ми заиста имамо јавно тужилаштво које је обавезано
политичким директивама, ипак је усудило да га истражи због кршења клаузуле о увреди величанства, коју
је он сам већ стотинама пута позвао против грађана.
А онда су старе партије у Бундестагу то одбациле, што је такође апсурдно, штитећи своје политичаре од превише благе
кривичне гоњења, а истовремено одмах подижући руке против опозиционих политичара и затим покрећући претресе кућа.
Да, а ипак кажеш да се на крају ради о политичком позоришту које се одиграва пред нама, што је такође део одвраћања пажње.
Једноставно мислим да је важно да не изгубимо фокус на томе, због чега сам питао о елитима у позадини, јер без обзира на то које
питање погледаш, увек се чини да су то исти људи који вуку конце.
Да, увек на крају повучеш исте жице.
Дакле, постоји политичко-војни комплекс, као у Украјини, а сада и са америчким нападом на Иран, који су спровели иако
је Доналд Трамп пре избора обећао нешто сасвим другачије.
Ви то, наравно, можете видети сада у огромном пренаоружању НАТО-а, ЕУ и Немачке.
Ово можете видети у фармацеутском сектору у вези са коронавирусом, где се надамо да ће
се Боби Кенеди још више размахати у Америци.
Не мислим да је то заиста још почело. Многи су људи очекивали више.
И да, то је бескрајна борба између добра и зла, ако хоћеш тако да је назовеш.
Рекао си да је Трамп обећао нешто другачије од онога што он заправо спроводи.
То се посебно јасно види код Фридриха Мерца.
Чак и најважнија изборна обећања су прекршена за мање од шест месеци.
Колико дуго мислиш да ће становништво трпети ово и дозволити да га воде за нос, и са наше стране и са друге стране океана?
Дакле, за мене је Фридрих Мерц највећи изборни преварант од краја Другог светског рата.
И верујем да смо сада на 54. или 55. дану прекида дуга, где је он лагао.
А сада је испливало да је чак и пре избора наручио извештај, колико се сећам, вредан 9.500 евра од Удоа Ди Фабија, који је
требало да му представи овај кочница дуга пред старим Бундестагом, где су Зелени и даље имали више гласова
него AfD, како би га прогурао, све је било припремљено.
А онда је немачком становништву речено да се догодио скандал у којем су били умешани Зеленски и Бела кућа.
Све је то већ било одлучено пре избора, па је то била велика изборна превара.
А да смо у Немачкој имали функционалан медијски пејзаж, морало би да буде дневног извештаја док Фридрих Мерц не поднесе оставку.
И ово показује да, иако имамо природни политички проблем, највећи проблем је, наравно, медијски проблем, медијска моћ
ARD-а, ZDF-а, мейнстрим медија, Шпигла и Аксел Шпрингер Верлага.
Они одлучују да ми нећемо претворити овај скандал у скандал.
Уместо тога, они смишљају још један анти-АФД наслов, или алтернативни медији некако пронађу други наслов којим могу
да изазову скандал и скрену пажњу. И то је велики проблем.
И верујем да је управо због тога становништво још увек није изашло на улице, јер је ова медијска моћ једноставно и даље прејака.
Да, тако је, ти си то рекао, ти скандали се смењују један за другим.
То је тактика која се изнова и изнова користи.
Ово је типична тактика "подели и владај", у којој се групе као што су вакцинисани
супротстављају невакцинисанима, а локалци мигрантима.
Али не морамо да упадемо у ту замку.
Господине Шуберт, веома сам вам захвалан што сте данас са нама поделили ове збуњујуће догађаје, што сте нам
показали конце и осветлили марионетске мајсторе иза кулиса.
Хајде, драги гледаоци, да проширимо вест о овим важним везама како бисмо могли да решимо проблем у корену и како
би информисано становништво могло да држи оне на власти одговорним. Господине Шуберт, хвала вам пуно.
Био бих одушевљен и хвала вам пуно на позиву.