2025. gada 31. maijā neatkarīgais menedžeris, producents, autors un žurnālists Toms Olivers
Regenauers sniedza ekskluzīvu interviju portālam Kla.TV:
"Ar eigeniku un tehnokrātiju uz pasaules kundzību."
Regenauers runāja par to, kā būtu jāveido pasaules diktatūra un kādai tai vajadzētu izskatīties.
Svarīgākie apgalvojumi ir apkopoti turpmāk:
1. globāla diktatūra polikrizes un dziļu pārmaiņu rezultātā
Pasaules valdība tiek veidota ar polikrīzes palīdzību. Polikrīzes ir vairākas krīzes
vienlaicīgi, kas viena otru ietekmē vai pastiprina.
Transhumānisma virzienā virzās arī tehnoloģiskais aspekts. Transhumānisma mērķis ir paplašināt
cilvēku robežas, izmantojot tehnoloģiskās iespējas.
No otras puses, ir militārais aspekts, kas tiek vadīts kā kinētiskais, t.i., konvencionālais
karš, un kā kognitīvais jeb psiholoģiskais karš.
"Tomēr, ja izvēršam, mēs patiesībā atrodamies polikrīzes situācijā , mēs, iespējams,
saskaramies ar vēl nebijuša apmēra traucējumiem .
Jautājums ir, cik ātri tas notiks un kādā veidā tas būs graujošs? Tātad šī digitalizācija jeb tehnokrātiskā-transhumanistiskā
attīstība noteikti būs pakāpenisks process, pakāpeniskas pārmaiņas, kurām arī būs
nepieciešamas vairākas paaudzes, lai nostiprinātos.
Otrs var notikt daudz ātrāk - kinētiskais karš -, kur izšķirošā uguns būtībā trūkst īstajā vietā.
un tad tas var izraisīt ugunsgrēku - vai tas notiktu Tuvajos Austrumos, vai scenārijs būtu
Taivāna, Ķīna, ASV, vai Krievija, NATO, Ukraina,
tāpēc mūs noteikti gaida graujoši laiki un "nepatīkami", iespējams, arī karadarbības laiki."
2. Pasaules diktatūra, izmantojot visu 193 ANO dalībvalstu vienotu darba kārtību globālo krīžu un konfliktu kontekstā.
No vienas puses, pastāv reāli konflikti, piemēram, starp Ukrainu un Krieviju.
Starp konfliktējošām valstīm notiek kinētiski kari un pastāv kara draudi.
Citā līmenī visas 193 ANO dalībvalstis ir apņēmušās īstenot Programmu 2030. gadam un to īsteno, piemēram, digitālo ID.
Šajā līmenī darbojas, piemēram, arī Starptautisko norēķinu banka.
"Tad jūs redzat, ka viņi visi cenšas sasniegt vienu un to pašu mērķi.
Taču tas nenozīmē, ka tas nevar izraisīt karu. Diemžēl karš ir labākais bizness valdošajai kastai.
No vienas puses, bruņošanās jomā, kur korporācijas, tāpat kā farmācijas, digitālās medicīnas un finanšu
komplekss, var jau iepriekš iedzīvoties, virzot bruņošanos, ReArm Europe utt. ar fon der Leienu.
Tie ir miljardi, simtiem miljardu, kas pēc tam ieplūst šajās korporācijās un veicina akciju tirgus
infrastruktūras uzplaukumu un akciju cenu kāpumu.
No otras puses, karš pats par sevi, protams, ir labs bizness cilvēkiem, kas atrodas trešajā līmenī augstāk.
Pirmkārt, viņi var ieviest lietas, kas parastos miera apstākļos nekad nebūtu iespējamas."
3. kā sadarbojas globālās diktatūras arhitekti
Ir neskaitāmas institūcijas, piemēram, Pasaules ekonomikas forums, ideju laboratorijas, fondi, kur cilvēki tiekas nelielās grupās,
lai veidotu darba kārtību, kas seko eigēnikai un tehnokrātijai.
Tam nav nekāda sakara ar sazvērestību. Tā lielākoties ir organizēta noziedzība.
"Vadībā mēdz teikt, ka vadību nosaka politika. Tātad jūs uzstādāt aizsargbarjeras, un principā tas ir kaut kas
līdzīgs transhumānismam vai eigēnikai, vai tehnokrātijai.
Citiem vārdiem sakot, jūs virzāties vienā virzienā, pamatojoties uz naratīvu, ideoloģiju, koncepciju.
Protams, starp tām ir krustojumi un šķēršļi."
(Jo) lielie tehnoloģiju uzņēmumi, kas iegūst mūsu laika zeltu - datus -, protams, pelna no tā milzīgu naudu.
Tomēr viņi šos datus nodod arī valdībai vai slepenajiem dienestiem. Tiem, savukārt,
protams, ir piekļuve individuālajiem datiem.
Heretiķi, neticīgie kritiķi, kas kaut kādā veidā deleģitimizē valsti. Citiem vārdiem sakot, tas ir ļoti
neveselīgs tīkls. Un Benito Musolīni to savā laikā raksturoja kā perfektu fašisma formu:
"Korporātisms. Kad valsts un korporācijas saplūst neveselīgā varas struktūrā."
4. pasaules diktatūra, ko organizē šķietami konkurējošas grupas
Ir milzīgs tīkls. No vienas puses, ir ģimenes klani, no otras puses, ir tādi tīkli kā Bilderberga konference.
Šeit satiekas tādi cilvēki kā Pīters Tīls vai Ēriks Šmits, kuri publiski pārstāv pretējas ideoloģijas.
To var redzēt arī Bundestāgā, kad zaļie strīdas pret CDU un kreisie - pret AfD.
"Būtībā tas ir klubs. Un tas, kas mums tiek rādīts publiski, parasti ir kaut kas līdzīgs ziepju operai."
5. kādai vajadzētu būt pasaules diktatūrai
Arī turpmāk pastāvēs valstu valdības. Taču vienmēr būs jauni instrumenti, kas pieprasa pārnacionālu suverenitāti.
Virspavalsts struktūras, piemēram, PVO pandēmijas līgums, nosaka, kas notiek atsevišķās valstīs.
"(Tātad) ja es vēlos turpināt medijos prezentēt demokrātijas modeli un apgalvot, ka tā ir visu laiku labākā demokrātija, tad,
protams, es nevaru iet un teikt, ka mums šeit tagad ir pasaules valdība, ka ir astoņi vecāka gadagājuma kungi,
kas tiekas aizmugurējā istabā un lemj visas pasaules vārdā.
Protams, tas nav iespējams."
6. pasaules diktatūra tā saukto horizontālo konfliktu rezultātā
Iedzīvotāji ir pastāvīgi sadalīti starp pro- un anti-Corona, pro- un anti-migrācijas un pro-Trump, anti-Trump.
Jo vairāk šādu šķeļošu naratīvu tiek ienests sabiedrībā, jo vairāk tai ir jānodarbojas
pašai ar sevi un ar "horizontāliem konfliktiem".
"Lai gan problēma - mēs to redzējām 2008. gadā ar kustību "Okupē Volstrītu" - problēma ir augšgalā.
un pēdējā reize, kad cilvēki kopā, pa labi un pa kreisi, skatījās augšup, bija Occupy Wall Street.
Bija vērojams liels impulss visā spektrā, un cilvēki atzina, ka tās ir centrālās bankas: Tās ir centrālās
bankas, tās ir lielās bankas, kuras mums ir jāglābj ar mūsu naudu, ar mūsu nodokļiem miljardos.
Un viņiem nebija šī horizontālā konflikta. Un tad, īpaši Amerikā, bija Tējas partijas
kustība un tas, kas kļuva par progresīvo "woke".
Un atkal cilvēki horizontāli konfliktē un sit viens otram pa galvu, tā vietā, lai
risinātu problēmu, kas parasti ir vērsta uz augšu."
7. kā apbruņoties pret pasaules diktatūru
Tiem, kas ir mazliet labāk informēti un redzējuši šīs lietas cauri, ir arī pienākums mazliet
piekāpties, būt saprātīgākiem un vērsties pie cilvēkiem.
Jo mēs esam viena suga.
Mums ir jādala šī dzīves telpa kopā, nevis jākļūst arvien vairāk sašķeltiem.
Jums ir jāsaprot, ka jūs esat spēks, pārmaiņas, pozitīvā nākotne un ka dzīve ir skaista.
"Dzīve ir skaista, un viss pārējais, par ko cilvēki mēģina mūs pārliecināt - vai tās būtu bailes, vai viņi grib mums iestāstīt
bailes no kariem, bailes no digitalizācijas utt. -, ir skaists.
- Tas viss ir dominances līdzeklis. Dzīve ir skaista.
Jums vajadzētu dzīvot motivētu, laimīgu, piepildītu dzīvi kopā ar ģimeni, ar vietējo vidi, kas jums ir, un nekādā gadījumā
neļaut sevi iedzīt baiļu vai agonijas attieksmē, kurā mūs grib iedzīt plašsaziņas līdzekļi, propagandas aparāts.
- jo galu galā viņi jau ir sasnieguši savu mērķi. Tāpēc nākotne nav jāprognozē, bet gan jāveido..."
Ekskluzīva Toma-Olivera Regenauera intervija ar Kla.TV bez saīsinājuma atrodama zem šīs saites: