Kako bi ostvarila ciljeve Programa zaštite klime za 2030. godinu, njemačka vlada želi brzo
unaprijediti širenje energije vjetra na moru.
U ovom kontekstu takozvane offshore vjetroelektrane, odnosno vjetroturbine smještene na moru uz
obalu, izgrađene su i i dalje se grade u Sjevernom moru.
Na primjer, 33 kilometra od otoka Norderney nalazi se morski vjetroelektran sa skoro 100 vjetroturbina, od kojih
je svaka visoka 125 metara i teška otprilike 1.000 tona.
Kako bi se energija vjetra s morskih vjetroelektrana prevezla na kopno, nekoliko istočnofrizijskih otoka – uključujući
Norderney, Baltrum i Langeoog – doslovno se dijeli na pola.
To je zato što će se horizontalno bušenje koristiti za bušenje preko otoka na dubini od nekoliko metara
kako bi se "prošlo kroz" električne kablove ispod otoka.
Za ovu svrhu na Baltrumu je planiran 15 metara širok koridor, što sigurno neće učiniti strukturu pješčanog otoka stabilnijom.
Sljedeći nalet oluje mogao bi nanijeti razorne posljedice.
Ostrvljani se također boje da bi podzemni sloj slatke vode, koji je važan za opskrbu pitkom vodom, mogao biti oštećen bušenjem.
Ovaj filter je vrlo osjetljiv. Snabdijevanje vodom više ne bi bilo zajamčeno, a ostrva bi u suštini postala nenastanjiva.
Samo je Baltrum povezan s kopnom vodovodnom cijevi.
Dakle, kako u praksi izgleda "zelena" električna energija?
Na istočnoj plaži Baltruma, gdje su se rijetke ptičice plaže do sada mogle neometano razmnožavati, trenutno (od juna 2025.)
su pohranjene brojne mašine, vozila i građevinski materijali.
Osim toga, veliki brodovi za bušenje su usidreni u Waddenu moru. Ovo je samo početak.
Kad god nakon 2030. budu završeni svi neophodni građevinski radovi, koji uključuju stravično krčenje šuma, električna
energija će se prenositi iz Sjevernog mora u južnu Njemačku.
Iako nije bilo nikakvog negodovanja takozvanih klimatskih aktivista da zaštite okoliš, planirano bušenje u blizini otoka
Borkum na Sjevernom moru radi vađenja prirodnog plina naišlo je na žestoke proteste aktivista pokreta Fridays For Future.
Ovdje je njihov fokus na zaštiti Waddenskog mora i ostvarenju evropskog cilja da se morsko okruženje dovede u dobro stanje.
Zašto se ovi ciljevi ne primjenjuju i na izgradnju offshore vjetroturbina?
Ali je li ova električna energija zaista "zelena"?
U teoriji, offshore vjetroturbine bi trebale moći proizvesti dvostruko više
električne energije nego usporedive kopnene turbine.
Međutim, rotori stoje kada je vjetar prejaki, kao i zbog agresivnog slanog morskog zraka, što
rezultira znatno višim troškovima održavanja i popravaka.
Uz to dolaze veliki gubici snage koji nastaju pri transportu električne energije na tako velike udaljenosti:
Jedan posto snage se gubi na svakih 100 km kabela.
To bi bilo do deset posto gubitka do trenutka kada struja stigne na jug.
Portal Baltrum-Online također ističe da:
"Trebat će godinama prije nego što zelena električna energija zaista bude 'zelena'!"
Teški uslovi pri izgradnji i transportu materijala na otvorenom moru, poput visokog mora, oluja i dubina
vode do 35 metara, bili su i ostaju veliki izazov koji zahtijeva ogromnu količinu energije.
Trebat će godine da se nadoknadi ova potrošnja energije, a neki čak vjeruju da će postrojenja tada morati ponovo
biti rastavljena – iako nije jasno kako bi to funkcioniralo.
Offshore vjetroelektrane također predstavljaju rizike za prirodu. Evo samo nekoliko primjera:
Zbijanje temelja ima štetne posljedice na morske sisare i ribu, gube se važna područja za
hranjenje i narušavaju se migratorne rute ptica.
Održivost koju promoviše Agenda 2030 se time pokazuje kao potpuna suprotnost.
Proširenje offshore vjetroelektrana s ciljem proizvodnje električne energije za jug je perfidno rasipanje resursa i
nepromišljeno uništavanje prirode u korist nekoliko profiterâ.
Ovo je pravo lice Agende 2030. Pogledajte i sljedeće programe: