Ilmastonsuojeluohjelman 2030 tavoitteiden saavuttamiseksi Saksan hallitus haluaa edistää nopeasti merituulivoiman laajentamista.
Pohjanmerelle on rakennettu ja rakennetaan parhaillaan merituulipuistoja eli tuulivoimaloita,
jotka sijaitsevat meressä rannikon edustalla.
Esimerkiksi 33 kilometrin päässä Norderneyn saaresta on merituulipuisto, jossa on lähes 100 tuulivoimalaa, joista
jokainen on 125 metriä korkea ja painaa noin 1 000 tonnia.
Jotta tuulivoima voitaisiin siirtää merituulipuistoista mantereelle, useat Itä-Friisin saaret - kuten Norderney,
Baltrum ja Langeoog - on kirjaimellisesti leikattu läpi.
Tämä johtuu siitä, että saarten läpi on tarkoitus porata vaakaporauksella useita metrejä syvälle,
jotta sähkökaapelit voidaan "ampua" saaren alle.
Baltrumille on suunniteltu 15 metriä leveää käytävää, mikä ei varmasti tee hiekkasaaren rakenteesta vakaampaa.
Seuraava myrskytulva voi ottaa tuhoisan veronsa.
Saaren asukkaat pelkäävät myös, että poraukset voivat vahingoittaa maanalaista makean veden
linssiä, joka on tärkeä juomaveden saannin kannalta.
Tämä objektiivi on erittäin herkkä. Vesihuolto ei olisi enää taattu, ja saarista tulisi käytännössä asuinkelvottomia.
Baltrum on yhdistetty mantereeseen vesijohdolla.
Miltä "vihreä" sähkö sitten näyttää käytännössä?
Lukuisat koneet, ajoneuvot ja rakennusmateriaalit varastoidaan tällä hetkellä (kesäkuussa 2025) Baltrumin itärannalla,
jossa harvinaiset rantalinnut ovat voineet pesiä häiriöttä.
Lisäksi suuret porausalukset ovat ankkuroituneet Vattimereen. Tämä on vasta alkua.
Kun kaikki tarvittavat rakennustyöt on saatettu päätökseen joskus vuoden 2030 jälkeen, jolloin luontoa on
raivattu hirvittävällä tavalla, sähkö on tarkoitus kanavoida Pohjanmereltä Etelä-Saksaan.
Vaikka niin sanotut ilmastoaktivistit eivät huuda ympäristön suojelemiseksi, "Perjantait tulevaisuuden puolesta"
-aktivistit protestoivat kiivaasti Pohjanmeren Borkumin saaren edustalle suunniteltuja porauksia maakaasun talteenottoa varten.
Se keskittyy tässä yhteydessä Vattimeren suojeluun ja EU:n tavoitteeseen palauttaa meriympäristö hyvään tilaan.
Miksi näitä tavoitteita ei sovelleta myös merituulivoimaloiden rakentamiseen?
Mutta onko tämä sähkö edes todella "vihreää"?
Teoriassa merellä sijaitsevien tuulivoimaloiden pitäisi pystyä tuottamaan kaksi kertaa enemmän
sähköä kuin vastaavien maalla sijaitsevien voimaloiden.
Roottorit ovat kuitenkin pysähdyksissä, kun tuuli on usein liian kovaa, sekä aggressiivisen suolaisen meri-ilman vuoksi, mikä
johtaa huomattavasti korkeampiin huolto- ja korjauskustannuksiin.
Lisäksi sähköä siirrettäessä näin pitkien etäisyyksien päähän syntyy suuria tehohäviöitä:
Yksi prosentti tehosta menetetään 100 kilometrin pituista linjaa kohti.
Tämä merkitsisi jopa kymmenen prosentin menetystä siihen asti, kunnes sähkö saapuu etelään.
Baltrum-Online-portaali tarjoaa edelleen tietoa:
"Kestää vuosia ennen kuin vihreä sähkö on todella "vihreää"!
Aavalla merellä tapahtuva rakentaminen ja materiaalien kuljettaminen vaikeissa olosuhteissa, kuten kovassa
merenkäynnissä, myrskyissä ja jopa 35 metrin syvyydessä, oli ja on edelleen suuri ponnistus, joka maksaa valtavasti energiaa.
Kestää vuosia ennen kuin tämä energiankulutus saadaan tasapainoon, ja jotkut uskovat jopa, että voimalat on purettava
siihen mennessä - vaikka ei tiedetä, miten tämä tapahtuu.
Offshore-tuulipuistoihin liittyy myös vaaroja luonnolle. Tässä on vain valikoima:
Perustusten paaluttamisella on haitallisia vaikutuksia merinisäkkäisiin ja kaloihin, tärkeitä ruokailualueita
menetetään ja muuttolintujen muuttoreitit vaikeutuvat."
Agenda 2030:ssa propagoitu kestävyys osoittautuu siten täysin päinvastaiseksi.
Tuulivoiman laajentaminen avomerellä etelän sähköntuotantoa varten on resurssien häijyä tuhlausta ja luonnon
häikäilemätöntä tuhoamista muutaman voitontavoittelijan hyväksi.
Tämä on Agenda 2030:n todelliset kasvot. Katso myös seuraavat ohjelmat: