Siekdama įgyvendinti 2030 m. klimato apsaugos programos tikslus, Vokietijos vyriausybė
nori sparčiai plėtoti jūros vėjo energetiką.
Atsižvelgiant į tai, Šiaurės jūroje buvo ir yra statomi jūros vėjo jėgainių parkai, t. y.
vėjo turbinos, įrengtos jūroje prie kranto.
Pavyzdžiui, už 33 km nuo Norderney salos yra jūros vėjo jėgainių parkas su beveik 100 vėjo turbinų, kurių
kiekviena yra 125 m aukščio ir sveria apie 1 000 tonų.
Kad vėjo energija iš jūroje esančių vėjo jėgainių būtų transportuojama į žemyninę dalį, kelios Rytų Fryzijos salos,
įskaitant Norderney, Baltrum ir Langeoog, yra tiesiog perpjautos.
Taip yra todėl, kad horizontaliuoju gręžimu ketinama gręžti per salas kelių metrų gylyje, kad po
salomis būtų galima nutiesti elektros kabelius.
Baltrume planuojama įrengti 15 metrų pločio koridorių, kuris tikrai nepadarys smėlio salos struktūros stabilesnės.
Kita audros banga gali būti pražūtinga.
Salų gyventojai taip pat baiminasi, kad dėl gręžimo gali būti pažeisti požeminiai gėlo vandens
telkiniai, kurie yra svarbūs geriamojo vandens tiekimui.
Šis objektyvas yra labai jautrus. Vandens tiekimas nebebūtų užtikrintas ir salos iš esmės taptų negyvenamos.
Tik Baltrumas su žemynu sujungtas vandentiekiu.
Taigi kaip praktiškai atrodo "žalioji" elektra?
Šiuo metu (nuo 2025 m. birželio mėn.) daugybė mašinų, transporto priemonių ir statybinių medžiagų
sandėliuojama rytiniame Baltrum paplūdimyje, kur anksčiau netrukdomai veisėsi reti pakrančių paukščiai.
Be to, Vatų jūroje inkarą laikosi dideli gręžimo laivai. Tai tik pradžia.
Kai po 2030 m. bus baigti visi būtini statybos darbai, o gamta bus siaubingai iškirsta, elektra
iš Šiaurės jūros bus nukreipta į pietų Vokietiją.
Nors vadinamieji klimato aktyvistai neskelbia jokių raginimų saugoti aplinką, kampanijos "Fridays For Future" dalyviai
įnirtingai protestuoja dėl planuojamo gręžimo prie Šiaurės jūros Borkumo salos, kad būtų išgaunamos gamtinės dujos.
Šiuo atveju daugiausia dėmesio skiriama Vatų jūros apsaugai ir Europos tikslui atkurti gerą jūros aplinkos būklę.
Kodėl šie tikslai netaikomi ir jūros vėjo jėgainių statybai?
Bet ar ši elektra bent jau tikrai "žalia"?
Teoriškai jūros vėjo turbinos turėtų gaminti dvigubai daugiau elektros energijos nei panašios sausumos turbinos.
Tačiau rotoriai stovi, kai vėjas dažnai būna per didelis, taip pat dėl agresyvaus sūraus jūros oro, o tai lemia
gerokai didesnes techninės priežiūros ir remonto išlaidas.
Be to, transportuojant elektrą tokiais dideliais atstumais patiriami dideli energijos nuostoliai:
100 km linijos prarandamas vienas procentas galios.
Tai būtų iki dešimties procentų nuostolis, kol elektra pasiektų pietus.
Portale "Baltrum-Online" ir toliau teikiama informacija:
"Praeis daug metų, kol žalioji elektra bus tikrai "žalia"!
Sudėtingos statybų ir medžiagų gabenimo atviroje jūroje sąlygos, tokios kaip sunkios jūros, audros ir iki 35
metrų gylis, buvo ir tebėra didžiulės pastangos, reikalaujančios milžiniškų energijos sąnaudų.
Praeis daug metų, kol šis energijos suvartojimas bus subalansuotas, o kai kas net mano, kad iki to laiko elektrines
reikės išmontuoti, nors nėra žinoma, kaip tai bus daroma.
Vėjo jėgainių parkai jūroje taip pat kelia pavojų gamtai. Štai tik keletas iš jų:
Į pamatus įkalti poliai daro žalingą poveikį jūrų žinduoliams ir žuvims, prarandamos svarbios maitinimosi
vietos, sutrinka migruojančių paukščių migracijos keliai."
Taigi Darbotvarkėje iki 2030 m. propaguojamas tvarumas pasirodo esąs visiškai priešingas.
Vėjo jėgainių plėtra atviroje jūroje siekiant gaminti elektros energiją pietų šalims yra klastingas išteklių švaistymas
ir negailestingas gamtos naikinimas kelių spekuliantų naudai.
Tai tikrasis Darbotvarkės iki 2030 m. veidas. Taip pat žr. šias programas: